Ухвала
23 серпня 2023 року
м. Київ
Справа № 592/2340/22
Провадження № 51-4985 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого -        ОСОБА_1 , 
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 15 травня 2023 року, 
в с т а н о в и в:
Перевіривши касаційну скаргу захисника на відповідність ст. 427 КПК України, встановлено, що її подано без додержання вимог зазначеної статті.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у  чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПКУкраїни підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. 
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені апеляційним судом при винесенні судового рішення, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту, тому при розгляді касаційної скарги виходить із фактичних обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій.
Як слідує зі змісту касаційної скарги, захисник наводить доводи щодо переоцінки доказів, яким просить надати оцінку, відмінну від наданої судами попередніх інстанцій, при цьому за своїм змістом вони є доводами щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам провадження, що є підставами для зміни чи скасування вироку судом апеляційної інстанції, проте в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Разом з тим, усупереч п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга захисника не  містить посилань на будь-яку з підстав, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України, для скасування оскаржуваного рішення, а також обґрунтування його незаконності відповідно до ч. 2 ст. 438 цього Кодексу, з урахуванням положень статей 412-414 цього Кодексу.
Захисник не зазначає, у чому саме полягає незаконність та необґрунтованість ухвали апеляційного суду та які конкретно порушення закону, на його думку, було допущено цим судом під час розгляду цього провадження в апеляційному порядку. Крім того, захисник не вказує, які доводи його апеляційної скарги і в порушення якої норми закону апеляційний суд належним чином не дослідив, не перевірив, не  оцінив або ж безпідставно визнав необґрунтованими.
Посилаючись на те, що протокол слідчого експерименту від 23  лютого 2022 року є недопустимим доказом, захисник не наводить доводів на підтвердження того, яким саме вимогам кримінальних процесуальних норм не відповідає цей протокол, на підставі яких норм він мав би бути визнаний недопустимим доказом, з огляду на  положення, визначені у статтях 86-89 КПКУкраїни.
Також у касаційній скарзі містяться суперечності, оскільки захисник у  мотивувальній частині не погоджується як з вироком суду першої інстанції, так 
і з ухвалою апеляційного суду, однак просить скасувати лише ухвалу апеляційного суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК України, якщо особа не бажає брати участі у  касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка захисника з цього приводу.
Допущені порушення перешкоджають суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, як це передбачено ст. 428 КПК України.
Оскільки касаційна скарга захисника не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити її без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали особою, яка подала касаційну скаргу. 
При повторному зверненні до суду скаржником має бути підтверджено, що ним не  пропущено строк для усунення допущених недоліків.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 15 травня 2023 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги, її буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
С у д д і:

 
ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                  ОСОБА_3