08.08.23
22-ц/812/874/23
Справа номер 490/3809/23 Головуючий суду першої інстанції – Чулуп О. С.
Провадження номер 22-ц/812/874/23 Доповідач суду апеляційної інстанції – Локтіонова О. В.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2023 року м. Миколаїв 

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: 
головуючого – Локтіонової О. В.,
суддів – Самчишиної Н. В., Ямкової О. О.,
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія»  на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від  11 травня 2023 року, постановлену за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожиту електричну енергію,- 

                                        В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст вимог

В травні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1  боргу за спожиту електричну енергію по    АДРЕСА_1 у розмірі 16 290,72 грн за період з 01 січня 2022 року по 01 квітня 2023 року.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції 

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 травня 2023 року відмовлено у видачі судового наказу на підставі п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України.
Ухвала мотивована тим, що вимоги про стягнення боргу заявлені за період з січня 2020 року по березень 2023 року, що перевищує загальну позовну давність, встановлену ч.1 ст.257 ЦК України.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» зазначало, що за період з 01 січня 2020 року по 01 лютого 2022 року оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію здійснювалася боржником на початку періоду, наступного за розрахунковим. Починаючи з 01 лютого 2022 року платежі за спожиту електричну енергію боржником не здійснювалися, у зв`язку із чим за особовим рахунком боржника виникла заборгованість за період з 01 січня 2022 року по 01 квітня 2023 року у розмірі 16 290,72 грн.
З заявою до суду про видачу судового наказу заявник звернувся у травні 2023 року.
Зазначене свідчить, що заявником не було порушено строку позовної давності.
Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» зазначало, що у зв`язку з введенням з 12 березня 2020 року на території України карантину з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби, а з 24 лютого 2022 року воєнного стану загальний, трирічний строк позовної давності, встановлений ст.257 ЦК України, було продовжено на підставі п. 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України на строк дії карантину та на строк дії воєнного стану. 
Посилаючись на зазначені обставини, заявник вказував  на те, що звертаючись до суду, він дотримався строків позовної давності, а тому йому відмовлено у видачі судового наказу безпідставно.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Зі змісту заяви та матеріалів справи вбачається, що особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 Товариством з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» відкритий на ім`я ОСОБА_1 .
Згідно з довідкою від 25 квітня 2023 року за вказаним особовим рахунком за період з 01 лютого 2022 року по 01 квітня 2023 року обліковується заборгованість в розмірі 16 290,72 грн. 

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

За приписами ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції скасуванню, виходячи з наступного.
Згідно з вимогами п.5 ч.2 ст.7, ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. 
Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк (пункти 4.12, 4.19 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року №312).
Відповідно до п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).
Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.1 та 5 ст.261 ЦК України).
Згідно з ст.253 ЦК України  перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Оскільки заборгованість за житлово-комунальні послуги нараховувалася заявником щомісяця, то, перебіг загальної позовної давності відраховується для кожного щомісячного платежу.
Якщо договором не встановлений інший термін, то з 21 числа кожного місяця починається період прострочення оплати наданих у попередньому місяці послуг постачальника електричної енергії, а отже, і перебіг позовної давності щодо відповідного щомісячного платежу, за яким споживач допустив прострочення.
Як видно з наявної у матеріалах справи довідки від 25 квітня 2023 року № 08-12/121/39 про спожиту та оплачену послугу електропостачання за період з 01 січня 2020 року по 01 квітня 2023 року, нарахування за спожиту електричну енергію здійснювалося ОСОБА_1 з 01 січня 2020 року. З цієї довідки вбачається, що боржник щомісячно сплачувала за спожиту електричну енергію з січня 2020 року по лютий 2022 року. Після цього сплачувати послугу електропостачання вона припинила. 
Заявник просить стягнути з боржника заборгованість у розмірі                                16 290,72 грн за період з 01 січня 2022 року по 01 квітня 2023 року, що не є поза межами строку позовної давності.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для видачі судового наказу, виходячи з вимог п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України. 

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Пунктом 4 частини 1 статті 379 ЦПК України передбачено однією із підстав для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 травня 2023 року постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 374, 379, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» задовольнити.
Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 травня  2023 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий          О. В. Локтіонова

Судді         Н. В. Самчишина

О. О. Ямкова

Повний текст постанови складено 08 серпня 2023 року.