Номер провадження: 22-ц/813/5378/23 
Справа № 521/5035/23
Головуючий у першій інстанції Сегеда О.М.
Доповідач Назарова М. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого                                        Назарової М.В.,
суддів:                                                 Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,
за участю секретаря                             Сінько А.І.,
учасники справи: позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія», відповідачі – Акціонерне товариство «ДТЕК Одеські електромережі», ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в порядку спрощеного провадження
апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі»
на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 03 березня 2023 року, постановлену Малиновським районним судом м. Одеси у складі: судді Сегеди О.М. в приміщенні того ж суду,
у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія» до Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі», ОСОБА_1 про визнання права власності, витребування майна з незаконного володіння та визнання недійсним договору,
                        
                                       в с т а н о в и в:
       
Предметом апеляційного перегляду є ухвала Малиновського районного суду 
м. Одеси від 03 березня 2023 року, якою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Мрія” про забезпечення позову задоволено.
       Заборонено Акціонерному товариству "ДТЕК Одеські електромережі", ОСОБА_1 та особам, які діють в їх інтересах, використання, передачу у користування та відчуження майна, а саме: 
       - Комплектну трансформаторну підстанцію 5277 з трансформаторами 2х1000кВА, 6/0,4 кВ типу ТС, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Дерибасівська,25;
       - Кабельну лінію 6 кВ від комірки N 19Ш ГРП-6,3Кв ПС 110/35/63 Кв "Одеська ТЕЦ" до КТПН 5277 АПвЭП-6/10 (1х300/70) мм. кв. довжиною 4300 м;
       - Кабельну лінію 6 кВ від комірки N 60Ш ГРП-6,3Кв ПС 110/35/63 Кв "Одеська ТЕЦ" до КТПН 5277 АПвЭП-6/10 (1х300/70) мм. кв. довжиною 4300 м.
       Заборонено Акціонерному товариству "ДТЕК Одеські електромережі", ОСОБА_1 та особам, які діють в їх інтересах, укладення будь-яких договорів з розподілу електричної енергії, договорів про тимчасове приєднання до електричних мереж інших суб`єктів господарювання, видання та погодження технічних умов тимчасового приєднання до електричних мереж електроустановок субабонентів від точки приєднання РУ 0,4 кВ ТП-5277, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
       Зустрічне зобов`язання не застосовано. 
       В апеляційній скарзі представник АТ “ДТЕК Одеські електромережі” адвокат Лапчева Н.В. вважає ухвалу суду незаконною та необґрунтованою, такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 03 березня 2023 року, заяву ТОВ “Мрія” про забезпечення позову залишити без задоволення. Вирішити питання щодо розподілу судових витрат. 
       Доводами апеляційної скарги є те, що оскаржувана ухвала суду не містить будь-якого обґрунтування вжиття заходів забезпечення, а тільки посилання на положення 
ч. 3 ст. 150 ЦПК України та констатацію факту щодо наявності спору між сторонами. На думку скаржника, таке обґрунтування є недостатнім та свідчить про неналежне дослідження обставин справи та наявних у ній доказів. 
       Крім того, судом не надано належної оцінки тому, що вжиття таких заходів забезпечення позову як заборона АТ “ДТЕК Одеські Електромережі” укладати будь-які договори з розподілу електричної енергії, договори про тимчасове приєднання до електричних мереж інших суб`єктів господарювання прямо порушує як права АТ “ДТЕК Одеські Електромережі”, так і права та законні інтереси інших осіб (користувачів та потенційних замовників). 
       Забороняючи використання, передачу у користування та відчуження майна зокрема КТП 5277 та кабельних ліній, на думку скаржника, у такий спосіб суд наражає на небезпеку всіх осіб, які живляться від зазначеної КТП та за допомогою вказаних кабельних ліній.
       Окрім того, забороняючи використання обладнання, місцевий суд порушив норми матеріального права, зокрема Закону України “Про ринок електричної енергії”, Закону України “Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг”, і створив ризики безперебійного та безпечного розподілу електричної енергії, що в умовах військового стану та систематичних ракетних обстрілів енергетичної інфраструктури є недопустимим. 
       На думку скаржника, суд першої інстанції не взяв до уваги ту обставину, що АТ “ДТЕК Одеські Електромережі” є оператором системи розподілу та здійснює розподіл електричної енергії на території Одеської області, у той час як заходи забезпечення позову, про застосування яких просить позивач, фактично забороняють АТ “ДТЕК Одеські Електромережі” здійснювати розподіл електричної енергії, що є прямим втручанням в дискреційні повноваження Регулятора (НКЕКП). Вважає, що у такий спосіб, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, заявлених позивачем. 
       Також суд першої інстанції без будь-якого обґрунтування вирішив питання щодо зустрічного забезпечення, не надав можливості АТ “ДТЕК Одеські Електромережі” подати відповідну заяву, чим порушив норми процесуального права. Окрім цього, усупереч вимогам ст. 187 ЦПК України, судом не відкрито провадження у справі та не надіслано відповідачу процесуальні документи у справі. 
       Від позивача ТОВ “Мрія” надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що застосований оскаржуваною ухвалою суду захід забезпечення позову відповідає засадам законності та є співмірним заявленим ТОВ “Мрія” позовним вимогам. 
       Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
       В судовому засіданні представник відповідача Акціонерного товариства “ДТЕК Одеські електромережі” Сузанська Л.М. підтримала доводи апеляційної скарги. 
       Представник позивача ТОВ “Мрія” Ковальчук Р.М. апеляційну скаргу не визнав.
       Відповідач ОСОБА_1 , належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився. Вказане відповідно до вимог частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. 
       Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
       Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
       Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       З матеріалів справи вбачається, що у березні 2023 року ТОВ “Мрія” звернулося до суду з позовом до АТ “ДТЕК Одеські електромережі”, ОСОБА_1 про визнання права власності, витребування майна з незаконного володіння та визнання недійсним договору, в якому просить:
       Визнати за ТОВ “Мрія” право власності та витребувати з чужого незаконного користування та володіння шляхом вилучення у АТ “ДТЕК Одеські електромережі”, ОСОБА_1 та передати ТОВ “Мрія” наступне майно:
       - комплектну трансформаторну підстанцію 5277 з трансформаторами 2х1000 кВа, 6/0,4 кВ типу ТС, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
       - кабельну лінію 6 кВ від комірки №19Ш ГРП=6,3 Кв ПС 110/35/63 Кв “Одеська ТЕЦ” до КТПН 5277 АпвЭП-6/10 (1х300/70) мм2 довжиною 4300 м;
       - кабельну лінію 6 кВ від комірки №60Ш ГРП=6,3 Кв ПС 110/35/63 Кв “Одеська ТЕЦ” до КТПН 5277 АпвЭП-6/10 (1х300/70) мм2 довжиною 4300 м.
       Визнати недійсним договір про спільне використання технологічних електричних мереж № 210 СВ від 15 серпня 2022 року, укладений між АТ “ДТЕК Одеські електромережі” та ОСОБА_1 .
       Разом із позовною заявою, позивач подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом заборони АТ “ДТЕК Одеські електромережі”, ОСОБА_1 та особам, які діють в їх інтересах, використання, передачу у користування та відчуження майна, а саме:
       - комплектну трансформаторну підстанцію 5277 з трансформаторами 2х1000 кВа, 6/0,4 кВ типу ТС, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
       - кабельну лінію 6 кВ від комірки №19Ш ГРП=6,3 Кв ПС 110/35/63 Кв “Одеська ТЕЦ” до КТПН 5277 АпвЭП-6/10 (1х300/70) мм2 довжиною 4300м;
- кабельну лінію 6 кВ від комірки №60Ш ГРП=6,3 Кв ПС 110/35/63 Кв “Одеська ТЕЦ” до КТПН 5277 АпвЭП-6/10 (1х300/70) мм2 довжиною 4300м.
       Заборонити АТ “ДТЕК Одеські електромережі”, ОСОБА_1 та особам, які діють в їх інтересах укладення будь-яких договорів з розподілу електричної енергії, договорів про тимчасове приєднання до електричних мереж інших суб`єктів господарювання, видання та погодження технічних умов тимчасового приєднання до електричних мереж електроустановок субабонентів від точки приєднання РУ 0,4 кВ ТП-5277, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
       Заява про забезпечення позову аргументована тим, що ТОВ “Мрія”  належить трансформаторна підстанція, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Дерибасівська, 25, яка має такі основні показники: КТПН5277 6/0,4 2х1000 кВА, яка збудована на підставі Технічних умов від 26.12.2006, виданих ПАТ «Одеська ТЕЦ», та прийнята (введена) в експлуатацію відповідно до Акту робочої комісії та підключена до електромережі в 2011 році. За рахунок позивача було прокладено кабельні лінії, збудовано трансформаторну підстанцію КТПН 5277 дозволеною потужністю 3800 кВт. Тобто ТОВ “Мрія” придбавало та будувало технологічні електричні мережі за власний рахунок та для власних потреб. Відповідно до Договору № 209 від 29.04.2016 про постачання електричної енергії ТОВ «Мрія» отримувало електроенергію для забезпечення потреб електроустановок споживача дозволеною потужністю 3800 кВт, вчасно сплачувала всі рахунки та виконувала обов`язки за договором. Усупереч дійсним обставинам та незаконним діям відповідачів, ТОВ “Мрія” незаконно позбавлено права власності на технологічні електричні мережі та трансформаторне обладнання, незаконно роздано отримані дозволені потужності від точки приєднання РУ 0,4 кВ ТП-5277, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , які були передбачені для ТОВ “Мрія”, а не для відповідача ОСОБА_1 . Внаслідок неправомірних дій третіх осіб позивача було позбавлено відповідних прав на технологічні електричні мережі та трансформаторне обладнання, про що він випадково дізнався у 2021 році. Позивач посилається на тимчасовість заходів забезпечення позову, вжиття їх задля запобігання можливим наслідкам, які можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення у разі задоволення позову, непов`язаність таких заходів правом, а лише убезпечення від вчинення будь-яких дій поза правовим полем до вирішення спору про право, натомість невжиття їх може істотне ускладнити ефективний захист або поновлення порушених права або інтересів позивача, оскільки якщо відповідачами будуть укладатися будь-які інші договори з розподілу електричної енергії, договори про приєднання, видання та погодження технічних умов тимчасового приєднання до електричних мереж від точки приєднання РУ 0,4кВт ТП-5277, вказане буде порушувати права ТОВ «Мрія» як власника вказаного майна та призведе до зменшення раніше отриманих потужностей в межах 3800 кВт.
       Ухвалою Малиновського районного суду від 03 березня 2023 року заяву ТОВ “Мрія” про забезпечення позову задоволено. 
       Задовольняючи заяву ТОВ “Мрія” про забезпечення позову, суд виходив із її обґрунтованості та доцільності вжиття заходів забезпечення позову, про застосування яких просив позивач.
Колегія суддів, переглядаючи вказану ухвалу про забезпечення позову за доводами апеляційної скарги, зазначає наступне.
Згідно з частинами першою та другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Отже, умовою застосування забезпечення позову, як сукупності процесуальних дій, є обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Такі заходи гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
Частиною першою статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується:1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову, перелік яких визначений статтею 150 цього Кодексу, а також інші заходи, необхідні для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 частини першої статті 150 ЦПК України.
Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Отже, заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі дійсної необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18.
Таким чином, звертаючись з відповідною заявою, заявник, серед іншого, повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову; наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення і предметом позовної вимоги.
При цьому, як вже зазначалося, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів та, вживаючи заходи забезпечення позову, слід враховувати, що такі заходи не будуть перешкоджати іншим особам здійснювати покладені на них згідно із законодавством повноваження.
Задовольняючи заяву про забезпечення позову у повному обсязі, суд першої інстанції не врахував, що наразі позивачем лише ставиться питання про визнання за ним права власності на спірне майно, і вже як похідні від цього вимоги – про витребування такого майна з чужого незаконного володіння та визнання недійсним договору про спільне використання технологічних електричних мереж, укладений між відповідачами, презумпція якого як оспорюваного правочину не скасована, а тому застосування заходів забезпечення позову у вигляді заборони відповідачам та особам, які діють в їх інтересах, використання та передачу у користування спірного майна, а також укладення будь-яких договорів з розподілу електричної енергії, договорів про тимчасове приєднання до електричних мереж інших суб`єктів господарювання, видання та погодження технічних умов тимчасового приєднання до електричних мереж електроустановок субабонентів від точки приєднання РУ 0,4 кВ ТП-5277, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , не обґрунтовано з точку зору їх взаємозв`язку із заявленими позовними вимогами. 
Позивачем не доведено, яким чином заборона відповідачам використовувати та передавати у користування спірного майна, а також укладати будь-які договори з розподілу електричної енергії, договорів про тимчасове приєднання до електричних мереж інших суб`єктів господарювання, видання та погодження технічних умов тимчасового приєднання до електричних мереж електроустановок субабонентів від точки приєднання РУ 0,4 кВ ТП-5277, унеможливить виконання рішення у разі задоволення позову про визнання за позивачем права власності на спірне майно, його витребування та в частині визнання недійсним договору про спільне використання технологічних електричних мереж, який взагалі є позовом немайнового характеру.
Таким чином, припинення вказаних дій жодним чином не може вплинути на реалізацію позовних вимог позивача у разі їх задоволення.
Крім того, наслідком вжиття обраних заявником заходів забезпечення позову буде порушення балансу інтересів, а саме співвідношення між можливими негативними наслідками від невжиття заявлених позивачем вказаних заходів забезпечення позову, з урахуванням прав (інтересів), про захист яких він просить, з тими негативними наслідками, які можуть настати від вжиття цих заходів для відповідачів та осіб, які не є учасниками даного судового процесу, що свідчить про порушення розумного балансу між приватними і публічними інтересами. Адже, заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, фактично блокують нормальну господарську діяльність товариства ДТЕК та є втручанням в його внутрішню та господарську діяльність.
Позаяк, частиною 5 статті 19 Господарського кодексу України визначено, що незаконне втручання та перешкоджання господарській діяльності суб`єктів господарювання з боку органів державної влади, їх посадових осіб при здійсненні ними державного контролю та нагляду забороняються.
Відповідно до статті 6 Господарського кодексу України загальними принципами господарювання в Україні є, зокрема, свобода підприємницької діяльності у межах, визначених законом та заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини.
Разом з цим, судом вірно встановлено, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач за поданою заявою, є адекватними заявленому способу захисту (визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння) в частині заборони відповідачам та особам, які діють в їх інтересах, відчуження спірного майна.
Так, як вже зазначалося, суд вирішуючи це питання в наведеній частині, вірно врахував можливі наслідки невжиття такого заходу забезпечення у формі істотного ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених прав позивача (необхідна умова для застосування заходів забезпечення позову), виключно в межах заявлених позовних вимог, тобто в межах способу захисту (предмета позову), з яким позивач звернувся до суду, з огляду на приписи наведених норм ЦПК України, що регулюють виникле процесуальне питання. Тоді як, зважаючи на предмет позову, з яким звернувся позивач до суду, вказані заявником заходи забезпечення позову в частині заборони відповідачам відчужувати спірне майно є співмірними із заявленими вимогами в цій справі і зможуть забезпечити ефективний захист та поновлення порушених прав позивача в контексті заявленого способу захисту.
Посилання ДТЕК «Одеські електромережі» на наступне скасування заходів забезпечення позову ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 22 березня 2023 року, то таке не може бути взято до уваги, оскільки, як зазначено в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року (справа № 175/860/19), саме по собі скасування заходів забезпечення позову за клопотанням відповідача у порядку, встановленому статтею 158 ЦПК України, судом, який такі заходи вжив, не є безумовною підставою для скасування ухвали про забезпечення позову, і суд апеляційної інстанції і в такому випадку має перевірити доводи заяви про забезпечення позову по суті, встановити наявність чи відсутність підстав для її задоволення, обставин, які дають обґрунтовані підстави вважати, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду тощо.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими, а ухвала суду першої інстанції щодо заборони Акціонерному товариству "ДТЕК Одеські електромережі", ОСОБА_1 та особам, які діють в їх інтересах, використання та передачу у користування спірного майна та заборони Акціонерному товариству "ДТЕК Одеські електромережі", ОСОБА_1 та особам, які діють в їх інтересах, укладення будь-яких договорів з розподілу електричної енергії, договорів про тимчасове приєднання до електричних мереж інших суб`єктів господарювання, видання та погодження технічних умов тимчасового приєднання до електричних мереж електроустановок субабонентів від точки приєднання РУ 0,4 кВ ТП-5277, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , постановлена з порушенням норм процесуального законодавства.
Вказане у відповідності до вимог ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 374, ч. 2 ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду в наведеній частині з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю "Мрія" у задоволенні заяви про забезпечення позову.
В іншій частині - про заборону відповідачам та іншим особам, які діють в їх інтересах, відчужувати спірне майно - доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про недодержання судом норм матеріального і процесуального права, тому ухвала в наведеній частині підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - залишенню без задоволення у відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України.
Що стосується судовий витрат, то таке вирішується у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто за результатами розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 367, 374, 376 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

       Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі» задовольнити частково.
Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 03 березня 2023 року про забезпечення позову по справі № 521/5035/23 в частині:
заборони Акціонерному товариству "ДТЕК Одеські електромережі", ОСОБА_1 та особам, які діють в їх інтересах, використання та передачу у користування майна, а саме: 
       - Комплектної трансформаторної підстанції 5277 з трансформаторами 2х1000кВА, 6/0,4 кВ типу ТС, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Дерибасівська,25;
       - Кабельної лінії 6 кВ від комірки N 19Ш ГРП-6,3Кв ПС 110/35/63 Кв "Одеська ТЕЦ" до КТПН 5277 АПвЭП-6/10 (1х300/70) мм. кв. довжиною 4300 м;
       - Кабельної лінії 6 кВ від комірки N 60Ш ГРП-6,3Кв ПС 110/35/63 Кв "Одеська ТЕЦ" до КТПН 5277 АПвЭП-6/10 (1х300/70) мм. кв. довжиною 4300 м 
та заборони Акціонерному товариству "ДТЕК Одеські електромережі", ОСОБА_1 та особам, які діють в їх інтересах, укладення будь-яких договорів з розподілу електричної енергії, договорів про тимчасове приєднання до електричних мереж інших суб`єктів господарювання, видання та погодження технічних умов тимчасового приєднання до електричних мереж електроустановок субабонентів від точки приєднання РУ 0,4 кВ ТП-5277, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , 
скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.
Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Мрія" у задоволенні заяви про забезпечення позову в наведеній частині.
В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.        
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Дата складення повного тексту постанови – 04 серпня 2023 року.

Головуючий                                                                               М.В. Назарова

Судді:                                                                                        В.В.Кострицький

Ю.П. Лозко