ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 621/974/19  Номер провадження 22-ц/814/1466/23	Головуючий у 1-й інстанції Бібік О.В.  Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючої судді: Прядкіної О.В.,
суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І,
секретаря: Ракович Д.Г.,
за участі: представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши в режимі відеоконференції  у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 
на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 11 травня 2021 року, прийнятого під головуванням судді Бібка О.В. в м.Зміїв
по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна", ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-2Г" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
в с т а н о в и в :
У квітні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до районного суду з даним позовом. Зазначав, що 19.08.2017 року близько 14 год. відповідач ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «MAN 19.464», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «FRUEHAUF TF 34С1», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з технічно несправною гальмівною системою, поблизу с. Лиман Чугуївського району Харківської області виїхав на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з мотоциклом «КМЗ Днепр МТ1036», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що рухався в зустрічному напрямку під керуванням позивача з бічним причепом, в якому перебував пасажир ОСОБА_6 .
В результаті дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_2 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, які потягли за собою стійку втрату загальної працездатності не менш ніж на 33%.
Вироком Зміївського районного суду від 18.03.2019 року ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення полі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_3 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Внаслідок цієї дорожньо-транспортної події позивач був сильно травмований, через що тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні і продовжує лікуватись, що спричинило значну матеріальну та моральну шкоду.
З 30.01.2018 року ОСОБА_2 встановлено другу групу інвалідності строком до 30.01.2021 року.
Внаслідок ДТП його ліва рука до теперішнього часу не рухається. 
Таким чином, розмір матеріальної шкоди, що підтверджений документально, складає 93 398,22 грн. (76698,43 грн. – витрати на лікування + 8 427,9 грн.- вартість поїздки операції та лікування в ДУ «Інститут нейрохірургії» ім. акад. А.П. Ромоданова» в м. Київ + 8271,89 грн. – вартість збитку за пошкодження мотоцикла).
Завдана моральна шкода полягає, у тому, що з моменту ДТП він став безпорадним інвалідом, тривалий час взагалі був прикутий до ліжка і не мав змоги доглядати за собою, елементарні засоби гігієни виконували близькі.
Наслідки дорожньо-транспортної пригоди, потягли за собою нераціональне та безповоротне витрачання його життєвого часу (на лікування та реабілітацію), обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання.
Моральну шкоду, заподіяну внаслідок зазначеної ДТП, оцінює у 798 253,14 грн.
Автомобіль «МАN 19.464», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 був застрахований ПАТ «Страхова компанія «Країна» за полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності №АК/4991615, строк дії з 26.10.2016 року по 25.10.2017 року. Ліміт відповідальності на одного потерпілого, відповідно до умов вказаного полісу, за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю, становить 200 000 грн., за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000 грн., франшиза 510 грн.
Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності №АК/5740390, напівпричеп «FRUEHAUF TF 34С1», реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , також був застрахований ПАТ «СК «Країна», строк дії полісу з 15.03.2017 року по 14.03.2018 року з аналогічними умовами лімітів відповідальності.
Відповідно до договору найму (оренди) транспортних засобів на момент скоєння ДТП автомобіль марки «МАN 19.464» і напівпричеп «FRUEHAUF TF 34С1» перебували у тимчасовому платному користуванні у ТОВ «Укртранссервіс -2Г».

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 10 грудня 2020 року ТОВ «Укртранссервіс -2Г» залучено до справи як співвідповідача.

Уточнивши позовні вимоги, просив стягнути матеріальну та моральну шкоду наступним чином: 
-з ОСОБА_3 стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 94 418,22 грн та 15 000 грн. витрати на професійну правничу допомогу;
-з ПАТ «Страхова компанія «Країна» стягнути на його користь матеріальну шкоду у розмірі 93398,22 грн., моральну шкоду 3 834,92 грн; 
-з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як власників джерела підвищеної небезпеки, стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі по 100 000 грн. з кожного;
-з ТОВ «Укртранссервіс -2Г» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 500 00 грн.
-
Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 11 травня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 44638 (сорок чотири тисячі шістсот тридцять вісім) грн 13 коп та моральну шкоду у розмірі 2231 (дві тисячі двісті тридцять одну) грн 00 коп, а всього 46869 (сорок шість тисяч вісімсот шістдесят дев`ять) грн 13 коп.
В решті позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Рішення суду мотивовано частковим доведенням позовних вимог. 
Рішення оскаржив ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Вважає, що судом першої інстанції не взято до уваги вимоги уточненої позовної заяви та взагалі не вирішено питання щодо стягнення пред`явлених сум із залученого судом співвідповідача ТОВ «Укртранссервіс -2Г», яке на момент скоєння злочину, було наймачем транспортних засобів та в якому працював ОСОБА_3 водієм, а помилково зазначено, що винуватець ДТП перебував у трудових відносинах з ТОВ «РТМ СІТІ».
Вказує, що матеріальна шкода у розмірі 93398,22 грн. є доведеною і підтвердженою наявними в справі доказами та повинна бути стягнута з ПАТ «СК «Країна».
Зазначає, що висновок районного суду щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 2231 грн. є дуже заниженою, адже позивач став інвалідом 2 групи, зазнав душевних страждань та втратив нормальні соціальні зв`язки.
У відзивах адвокат Саламаха В.Р., який діє в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , та ТОВ «Укртранссервіс-2Г» посилаючись на правильність вирішення справи судом першої інстанції, просить в задоволенні апеляційної скарги    відмовити, а рішення районного суду залишити без змін. 
Розпорядженням Верховного Суду від 25 березня 2022 року №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду – Полтавському апеляційному суду.
ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач ОСОБА_3 помер ( т.3, а.с.219).
Апеляційний розгляд справи   колегія суддів вважає за можливе  провести у відповідності до  ч.2 ст.372 ЦПК України  у відсутність відповідачів, які належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання шляхом надіслання судових повідомлень учасникам справи на їх електронні адреси, а ТОВ «Укртранссервіс-2Г» -шляхом оголошення про виклик, розміщеного на офіційному сайті суду.

Перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав:
Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 19.08.2017 року, в денний час, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «MAN 19.464», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом «FRUEHAUF TF 34С1», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з технічно несправною гальмівною системою, рухався по автодорозі Харків-Зміїв-Балаклея .
У цей час, в зустрічному напрямку рухався позивач на технічно справному мотоциклі «КМЗ Днепр МТ1036», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з бічним причепом, в якому перебував пасажир ОСОБА_6 .
Поблизу с. Лиман Чугуївського району Харківської області водій ОСОБА_3 виїхав автомобілем «MAN 19.464» з напівпричепом на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення з мотоциклом під його керуванням.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, які потягли за собою стійку втрату загальної працездатності.
Вироком Зміївського районного суду від 18.03.2019 року ОСОБА_3 було визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення полі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_3 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Автомобіль «МАN 19.464», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 був застрахований ПАТ «Страхова компанія «Країна» за полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності №АК/4991615, строк дії з 26.10.2016 року по 25.10.2017 року. Ліміт відповідальності на одного потерпілого, відповідно до умов вказаного полісу за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю, становить 200 000 грн., за шкоду, заподіяну майну, становить 100 000 грн., франшиза 510 грн.
Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності №АК/5740390, напівпричеп «FRUEHAUF TF 34С1», реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , також був застрахований ПАТ «СК «Країна», строк дії полісу з 15.03.2017 року по 14.03.2018 року з аналогічними умовами.
Позивач просив відшкодувати 76698,43 грн. витрат на лікування, 8 427,9 грн.- вартість поїздок на операції та лікування в ДУ «Інститут нейрохірургії» ім. акад. А.П. Ромоданова» в м. Київ та 8271,89 грн. – вартість збитку за пошкодження мотоцикла.
Обгрунтовуючи розмір моральної шкоди, позивач зазначав, що внаслідок даної ДТП він став безпорадним інвалідом, тривалий час взагалі був прикутий до ліжка і не мав змоги доглядати за собою, елементарні засоби гігієни виконували близькі, в подальшому йому з 30.01.2018 року встановлена друга група інвалідності. Наслідки дорожньо-транспортної пригоди, потягли за собою нераціональне та безповоротне витрачання його життєвого часу (на лікування та реабілітацію), обумовили необхідність залучання значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів, дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання. 
Районний суд,  частково задовольнивши позовні вимоги, вважав доведеним та обґрунтованим стягнення  із ПАТ "Страхова компанія "Країна" 2231,00 грн.  моральної шкоди та  44638.13 грн. матеріальної шкоди , при цьому  не навівши в рішенні суду жодних обгрунтувань визначення вказаних розмірів стягнення.
У відповідності до ст.263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Згідно з вимогами  ст.264 цього Кодексу  під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Однак, рішення суду першої інстанції вказаним вимогам не відповідає.
Відповідальність за відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, на підставі положень частини другої статті 1187 ЦК України покладено на особу, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"   у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Як встановлено по справі, цивільно-правова відповідальність власників транспортних засобів автомобіля «МАN 19.464» та напівпричепу «FRUEHAUF TF 34С1» застрахована ПАТ "Страхова компанія "Країна" – поліси №№ АК/ 4991615, АК/5740390 (т.1, а.с.20-21).
Позивач безпосередньо з місця події 19 серпня 2017 року був доставлений автомобілем швидкої допомоги до комунального закладу охорони здоров`я «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім проф. О.І. Мещанінова», де він перебував до 29 вересня 2017 року.
З 30 жовтня 2017 року по 20 листопада 2017 року ОСОБА_2 лікувався в комунальному закладі охорони здоров`я «Мерефянська центральна районна лікарня», переніс повторне оперативне втручання: демонтаж АВФ, відкрита репозиція перелому.
У період з 13 грудня 2017 року по 19 січня 2018 року позивач перебував на лікуванні у відділенні функціональної нейрохірургії та пароксимальних станів Державної установи «Інститут неврології, психіатрії та наркології».
З 15 травня 2018 року по 25 травня 2018 року ОСОБА_2 проходив лікування у Харківській міській клінічній багатопрофільній лікарні №17.
У період з 12 червня 2018 року по 10 липня 2018 року позивач повторно перебував на лікуванні у відділенні функціональної нейрохірургії та пароксимальних станів Державної установи «Інститут неврології, психіатрії та наркології».
У період з 26 листопада 2018 року до 04 грудня 2018 року ОСОБА_2 перебував на лікуванні у державній установі «Інститут нейрохірургії» ім. А.П. Ромоданова» у м.Києві.
На лікування за твердженням ОСОБА_2 було витрачено 76698,43 грн., проте з наданих апеляційному суду оригіналів чеків, частина з яких є неякісними внаслідок чого не можливо встановити сплачену суму коштів, до стягнення підлягає 72255 грн., що знаходиться в межах ліміту відповідальності, визначеної ПАТ "Страхова компанія "Країна".
Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди мотоцикл позивача загорівся та був повністю знищений. 
Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №25895 вартість матеріального збитку, завданого власнику мотоцикла «КМЗ Днепр МТ1036» р.н. НОМЕР_3 в результаті ДТП 19.08.2017 року, визначається ринковою вартістю мотоцикла на момент ДТП і складає 8271,89 грн. (т.1, а.с.50-53).
Відносно витрат позивача на поїздки на лікування, то належно підтверджена сума у 1260,24 грн. згідно до проїздних документів за 25 листопада 2018 року за маршрутом Харків-Київ та в зворотньому напрямку 04.12.2018 року, що узгоджується з випискою з медичної документації «Інституту нейрохірургії ім.акад. А.П.Ромоданова НАМН України» м.Київ ( т.1, а.с.32-33, т.2, а.с.24).
Загалом з ПАТ "Страхова компанія "Країна" на користь позивача у відшкодування матеріальної шкоди на перелічені цілі підлягає стягненню сума 81 787, 13 грн. 
Відповідно до положень ст.26-1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
ОСОБА_2 позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди до страхової компанії визначені в розмірі 3 834,92 грн., однак районний суд безпідставно зменшив цю суму, у зв`язку з чим виходячи з меж заявлених вимог та ст.13 ЦПК України, зазначені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Провадження  у справі  в   частині позовних вимог  ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , закрито у зв`язку із смертю останнього ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У даній справі  встановлено, що  власниками автомобіля марки «МАN 19.464» і напівпричепу «FRUEHAUF TF 34С1» є відповідно    ОСОБА_4  та ОСОБА_5 , які  на підставі  укладених  ними    28.10.2015 року договорів найму (оренди) транспортних засобів передали   вказані транспортні засобі  в  тимчасове платне користування  відповідачу  ТОВ «Укртранссервіс -2Г».  (т.1, а.с.169-170, 176-177).
За таких обставин відсутні підстави для стягнення моральної шкоди з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які передали належні їм транспортні засоби за нотаріально посвідченими договорами в оренду іншій юридичній особі.
Отже, на момент скоєння ДТП автомобіль марки «МАN 19.464» і напівпричеп «FRUEHAUF TF 34С1» перебували в користуванні ТОВ «Укртранссервіс -2Г».
Наймач відповідно до п.5.2 укладених договорів брав на себе зобов`язання відшкодувати шкоду, завдану іншій особі у зв`язку з використанням транспортних засобів відповідно до глави 82 ЦК України.
Згідно із ч.1 ст.1172 ЦК України  юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Помилковим є твердження районного суду про те, що  ОСОБА_3 на час ДТП- 19.08.2017 року перебував у трудових відносинах з ТОВ «РТМ СІТІ». В цьому товаристві ОСОБА_3 працював водієм з 17.10.2018 року та на час винесення відносно нього вироку Зміївського районного суду від 18.03.2019 року ОСОБА_3 (т.3, а.с.60).
Разом з цим, представником позивача до апеляційної скарги додана копія трудової книжки ОСОБА_3 , отримана з матеріалів кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_3 , в якій міститься запис від 22.01.2015 року про прийняття його водієм у ТОВ «Укртранссервіс -2Г» та звільнення за угодою сторін 31.08.2018 року (т.3, а.с.62).
Таким чином, доведеним є перебування відповідача ОСОБА_3 у трудових відносинах з ТОВ «Укртранссервіс -2Г», яке на підстави положень ст.1172 ЦК України має відшкодувати    позивачу спричинену внаслідок ДТП, транспортними засобами, що знаходились в користуванні цього товариства та ще й з технічно несправною гальмівною системою.
Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України              від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Колегія суддів, оцінивши позовні вимоги  ОСОБА_2 в цій частині, вважає, що визначений ним до стягнення у відшкодування моральної шкоди з ТОВ «Укртранссервіс -2Г» розмір у 500 000грн. є завищеним та розумним є стягнення у 200 000грн.
Отже, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи часткове задоволення двох позовних вимог з публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 3842 грн. та однієї вимоги з ТОВ «Укртранссервіс -2Г» - 1921 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.
Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 11 травня 2021 року скасувати, ухваливши нове рішення.
Позовні вимоги   ОСОБА_2 задовольнити частково.
Стягнути з публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 81 787, 13 грн. та моральну шкоду у розмірі 3 834,92 грн.

Стягнути з ТОВ «Укртранссервіс -2Г» на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 200 000 грн. ( двісті тисяч гривень)
В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовити за безпідставністю.
Стягнути на користь держави судовий збір :
-з публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Країна" 3842 грн.,
- з ТОВ «Укртранссервіс -2Г» 1921 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 21.09.2023 року.

Головуюча суддя                                                                 О.В. Прядкіна
Судді:                                                                                 С.Б.Бутенко
                                                                                                                       О.І. Обідіна