ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 643/17425/21  Номер провадження 22-ц/814/2996/23	Головуючий у 1-й інстанції  Материнко М.О.  Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді Одринської Т.В.,
суддів Абрамова П.С., Пікуля В.П., 
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Полтава цивільнусправу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" на додаткове рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 18 січня 2023 року,
       В С Т А Н О В И В :
У жовтні 2021 року представник позивача звернувся до суду першої інстанції із вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що 20 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис , який зареєстрований в реєстрі за № 48629 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ « Цикл Фінанс » заборгованості у розмірі 62402,14 грн. Виконавчий напис пред`явлено до примусового виконання, перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Шиндель В.А. Приватним нотаріусом не дотримано вимог вчинення виконавчого напису, при вчиненні виконавчого напису не встановлена безспірність заборгованості, кредитний договір нотаріально не посвідчений, жодних повідомлень про існування заборгованості та необхідність її погашення позивач не отримувала. Прохав визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню .
Заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 13.12.2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено , визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 48629, вчинений 20.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ « Цикл Фінанс » заборгованість за кредитним договором № 002-20500-220114 від 22.01.2014 року та плату за вчинення виконавчого напису в загальному розмірі 62402,14 грн. Стягнуто ТОВ « Цикл Фінанс » на користь держави судові витрати у розмірі 1362 грн.
Представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 звернувся до місцевого суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі. Вказав, що в мотивувальній частині рішення судом зазначено про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн, однак про стягнення даних витрат не зазначено в резолютивній частині рішення.
Додатковим рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 18 січня 2023 року заяву про ухвалення додаткового рішення задоволено.
Прийнято додаткове рішення у справі та з стягнуто ТОВ «Цикл Фінанс» на користь ОСОБА_1  судові витрати, пов`язані із наданням професійної правничої допомоги, у розмірі 7000 гривень.
Не погодившись з вказаним додатковим рішенням, його в апеляційному порядку оскаржило ТОВ «Цикл Фінанс», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та грубе порушення норм процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянта вказував, що доданий до матеріалів справи опис виконаних робіт адвокатом містить лише загальний перелік робіт, а детальний опис відсутній, що є підставою для відмови у задоволенні заяви.
Вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу є завищеними, необґрунтованими та не відповідають складності справи.
Ураховуючи наведене, прохав скасувати додаткове рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 18 січня 2023 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу.
Від представника ОСОБА_1 – адвоката Лисенка А.О. надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому прохав відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити в силі додаткове рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 18 січня 2023 року.
Відзив обґрунтовано тим, що додаткове рішення є законним та обґрунтованим. 
Вказував, що адвокат брав активну участь у справі, тому вказаний розмір витрат на правничу допомогу є обгрутованим.
Також вважає, що відсутність оскарження основного рішення унеможливлює зміну розподілу витрат, що визначено додатковим рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 18 січня 2023 року.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 13.12.2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено . Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 48629, вчинений 20.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ « Цикл Фінанс » заборгованість за кредитним договором № 002-20500-220114 від 22.01.2014 року та плату за вчинення виконавчого напису в загальному розмірі 62402,14 грн. Стягнуто з ТОВ « Цикл Фінанс » на користь держави судові витрати у розмірі 1362 грн.
Встановлено, що у 54 абзаці мотивувальної частини вищевказаного судового рішення зазначено про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. При цьому у резолютивній частині заочного рішення дане питання не вирішено.
Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення вимог заяви про ухвалення додаткового рішення по справі.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Сталою судовою практикою Верховного Суду сформована правова позиція про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13 червня 2018 року (справа № 757/47925/15-ц), від 20.06.2018 року (справа № 127/1284/14-ц), від 27.06.2018 року (справа №554/9348/15-ц), від 25 липня 2018 року (справа № 522/4198/17-ц), від 15.04.2020 року (справа № 199/3939/18-ц), від 09 червня 2020 року (справа № 466/9758/16-ц).
Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Отже, сторона по справі на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу має надати суду в обов`язковому порядку документ, що посвідчує сплату коштів за надані послуги.
Як вбачається з матеріалів справи, професійна правнича допомога у вказаній справі ОСОБА_1 надавалася адвокатом Лисенком А.О. на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги від 29 вересня 2021 року та ордеру про надання правничої правової допомоги № 1133480.
На підтвердження витрат на правничу допомогу адвокатом Лисенком А.О., представником ОСОБА_1 , суду першої інстанції надано: 1) договір про надання правничої (правової) допомоги від 29 вересня 2021 року; 2) акт виконаних робіт від 24 грудня 2021 року 3) квитанція №0.0.2286720066 від 01 жовтня 2021 року про оплату послуг за договором про надання правничої (правової) допомоги від 29 вересня 2021 року.
Відповідно до постанови Верховного Суду у справі № 640/18402/19 від 28.12.2020 року, щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої статті 134 КАС України, суд зазначив, що зі змісту цієї норми, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», в той час як в межах справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним.
Таким чином, зазначення в договорі про надання правничої допомоги фіксованого розміру гонорару адвоката не передбачає необхідність в зазначенні витраченого адвокатом часу на участь у справі.
Отже, доводи апеляційної скарги щодо відсутності детального опису робіт не заслуговують на увагу.
Разом з тим, слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення нею витрат в суді першої інстанції. Також підтверджується участь адвоката при розгляді справи та складання ним процесуальних документів.
Відповідно, вказаний розмір витрат на правничу допомогу є розумним та обгрунтованим.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що витрати ОСОБА_1 на професійну правничу (правову) допомогу підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.
Доводи апеляційної скарги законних висновків суду першої інстанції не спростовують.
Додаткове рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд у складі колегії суддів не вбачає.
Відповідно до ч. 1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.
З підстав вищевказаного, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а додаткове рішення суду - без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 383, апеляційний суд 
П О С Т А Н О В И В :
       Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Цикл Фінанс" – залишити без задоволення.
Додаткове рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 18 січня 2023 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 06 серпня 2023 року.

Головуючий                         Т.В. Одринська 

Судді                                                 П.С. Абрамов

               В.П. Пікуль