Номер провадження: 33/813/1564/23
Номер справи місцевого суду: 947/22456/23 
Головуючий у першій інстанції Борщов І. О. 
Доповідач Кравець Ю. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2023 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд в особі судді Кравця Ю.І, за участю секретарки судового засідання Гасанової Л.Я. кизи, за участю захисника – адвоката Смирнова А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1  на постанову Київського районного суду м. Одеси від 28.07.2023 року,

установив

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 28.07.2023 року, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотириста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 40800 (Сорок тисяч вісімсот) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (П`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу..
Відповідно до постанови суду, ОСОБА_2 , який протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом, не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортними засобами, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не встав, та вчинив аналогічне правопорушення за наступних обставин.
Так, повторно, ОСОБА_2 07.07.2023 року, приблизно о 07.50 годин, керував транспортним засобом Hyundai Avante, державний знак НОМЕР_1 , по вул.Люстдорфська дорога, напроти буд.27/53 в м.Одесі, не маючи права керування транспортним засобом.
 
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що не погоджується із оскарженою постановою суду та вважає що вона була винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова винесена відносно іншої особи, оскільки у ній зазначено, що до адміністративної відповідальності притягується «Альссегір Тарек», який є громадянином України, що не відповідає дійсності; протокол про адміністративне правопорушення складено за відсутності перекладача; матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст.126 КУпАП; матеріали справи не містять в собі доказів законності зупинки автотранспортного засобу, яким керував ОСОБА_4 .
На підставі цього, просить постанову відносно нього скасувати, а провадження на підставі п.1 ст.247 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 не з`явився, причини неявки апеляційному суду не повідомив, однак участь в апеляційному розгляді приймав його захисник – адвокат Смирнов А.І. Відповідно до ч. 4 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.
З огляду на вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_3 за участі його представника.
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник Смирнов А.І. підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вислухавши учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Щодо оцінки доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 , апеляційним судом встановлено наступне.
Відповідно до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями ст. 278 КУпАП визначено, що  орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:  чи належить до його компетенції розгляд даної справи;  чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;  чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали;  чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з тим, обґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції в порушення вимог КУпАП розглянув справу без участі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності – ОСОБА_3 та без його належного сповіщення про місце та час судового розгляду.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.
Частиною першою статті 277-2 КУпАП передбачено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Відповідно до положень ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Натомість, згідно матеріалів справи, а саме протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №506275 від 07.07.2023 року, ОСОБА_2  ознайомився з його змістом та підписав (а.с. 2), однак в ньому зазначена дата призначення розгляду справи в суді на 07.08.2023 року.
При цьому, справа розглянута судом 28.07.2023 року, тобто, до дати слухання справи, вказаної в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №506275 від 07.07.2023 року.
В той же час, в постанові, суд зазначив, що правопорушник  ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та будучи додатково сповіщеним через дільничного офіцера поліції, у зв`язку з чим, у відповідності до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа розглянута за його відсутності.
Разом з тим, в порушення норм, визначених у ч.1 ст.268 КУпАП, суд першої інстанції розглянув справу без належного повідомлення ОСОБА_2 про день та час розгляду та без його участі, оскільки жодних підтверджень про його сповіщення матеріали справи не містять, в тому числі через дільничного поліціянта, що є грубим порушення порядку розгляду справи та є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.
Про формальний підхід до розгляду справи свідчить те, що після надходження справи до суду 13.07.2023 року та розподілення матеріалів в провадження судді Борщова І.О. відсутні будь-які дані про повідомлення  ОСОБА_3 про день та час судового розгляду, в тому числі повідомлення про вручення поштового відправлення, телефонограми, які б підтверджували факт інформування особи, яка притягається до адміністративної відповідальностіпро дату, час та місце судового засідання, яке відбулось в приміщені Київського районного суду м. Одеси 28.07.2023року.
В матеріалах справи наявна лише повідомлення про виклик в судове засідання на 28.07.2023 року, без розписки про його отримання. (а.с. 5)
Як вказано вище, відповідно до положень ст.277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.
При цьому апеляційний суд наголошує про те, що на суд, в провадженні якого перебуває справа, покладається обов`язок щодо належного повідомлення учасників про дату, час та місце розгляду справи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини та Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод як джерело права (далі – Конвенція).
Конвенція та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Прецедентна практика ЄСПЛ, застосовуючи критерій суворості покарання за вчинення адміністративного правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, відносить адміністративні правопорушення до кримінально-правової сфери з усіма гарантіями статті 6 Конвенції.
Разом з цим, і інші адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції. Зокрема це порушення правил дорожнього руху (позбавлення права управління - Рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини» від 25.08.1987 р.; Рішення ЄСПЛ «Маліге (Malige) проти Франції» від 23.09.1998 р.); дрібні правопорушення пов`язані з нанесенням шкоди (Рішення ЄСПЛ в справі «Лауко та Кадубеч проти Словаччини», від 2 вересня 1998 року, Reports of Judgments and Decisions 1998-VI).
ЄСПЛ дійшов висновку, що стаття 6 Конвенції не може застосовуватися з точки зору "кримінального обвинувачення" до такої міри покарання як негайне позбавлення посвідчення водія (Комюніке Секретаря Європейського Суду з прав людини стосовно рішення у справі «Ескубе проти Бельгії»).
Отже, ЄСПЛ вирішуючи питання застосування ст.6 Конвенції не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб.
Виходить, що у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, - особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.
За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення слід керуватися в тому числі й Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини.
Апеляційним судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута судом першої інстанції за відсутності  ОСОБА_3 та без належного його сповіщення про час та місце розгляду справи, чим були істотно порушені права  ОСОБА_3 , передбачені ст.268 КУпАП.
Таким чином, судом першої інстанції не було виконано обов`язок щодо забезпечення кожному учаснику справи реального доступу до правосуддя, що вимагається ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що як наслідок тягне за собою безумовне скасування постанови суду першої інстанції.
Наведене, на думку апеляційного суду, свідчить про те, що суд першої інстанції не дотримався принципів повноти та об`єктивності судового розгляду, тим самим позбавивши апеляційний суд можливості дати оцінку доводам, наведеним у апеляційній скарзі.
Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду 1-ої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд, під час якого необхідно усунути зазначені порушення та постановити законне, обґрунтоване та належним чином мотивоване рішення.
У відповідності до ч.8 ст.294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.
Апеляційний суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Норми КУпАП не регулюють порядку вирішення питання щодо направлення справ про адміністративні правопорушення на новий судовий розгляд, у зв`язку з чим необхідно застосувати аналогію права та при вирішенні даного питання керуватися нормами КПК України, зокрема, положення п.3 ч.2 ст.412, п.1 ч.1 ст.415 КПК України, якими передбачено скасування судового рішення на направлення справи на новий судовий розгляд в суді першої інстанції якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого.
Отже, за результатами апеляційного розгляду апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав, викладених вище, із направленням справи на новий судовий розгляд.
Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд, 

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  - задовольнити частково.
Постанову Київського районного суду м. Одеси від 28.07.2023 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП – скасувати та направити справу на новий судовий розгляд до того ж суду іншим суддею.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                 Ю.І. Кравець