Ухвала
 
17 серпня 2023 року
 
м. Київ
 
справа № 370/2184/18
провадження № 61-889св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області,
третя особа - начальник Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадженнякасаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 16 вересня 2021 року у складі судді Косенко А. В. та постанову Київського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року у складі колегії суддів: Суханової Є. М., Сушко Л. П., Олійника В. І.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів
У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області (далі також Управління виконавчої дирекції ФССУ у Київській області) про визнання протиправними рішень відповідача, прийнятих у формі протоколів, виплату допомоги з тимчасової втрати працездатності, визнання протиправними дій відповідача в частині звільнення, скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, зобов`язання виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу, зобов`язання відшкодувати моральну шкоду.
Позовну заяву обґрунтовано тим, що 01 лютого 2018 року в результаті нещасного випадку, що стався за адресою: АДРЕСА_1 , при виконанні службових обов`язків він був підданий насильницькому нападу зі сторони свого колеги ОСОБА_2 , в результаті чого отримав тілесні ушкодження легкого ступеню. За фактом завдання тілесних ушкоджень Подільським управлінням ГУ НП в місті Києві відкрито кримінальне провадження від 02 лютого 2018 року за № 120181100070000402.
У зв`язку з отриманими травмами у результаті нещасного випадку, що призвело до тимчасової втрати працездатності, в період з 02 лютого 2018 року до 19 лютого 2018 року, а також у період з 20 лютого 2018 року до 21 березня 2018 року перебував на амбулаторному лікуванні.
Про кожний факт лікування своєчасно повідомляв керівництву.
Проте, 26 лютого 2018 року він звільнений на підставі наказу від 26 лютого                 2018 року № 821-к за підписом начальника управління виконавчої дирекції ФССУ               у Київській області Галиця Г. К.
На підставі зазначеного позивач просив суд задовольнити його позов в повному обсязі.
Суди розглядали справу неодноразово.
Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 25 лютого 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 09 грудня            2019 року, у задоволенні позову відмовлено.
Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов висновку, що ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів з пропуском строку звернення до суду, встановленого статтею 233 КЗпП України, та не надав суду належних, допустимих доказів поважності його пропуску, а тому відмовив             у задоволенні його позовних вимог щодо визнання протиправними дій відповідача в частині звільнення, скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, зобов`язання виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу, зобов`язання відшкодувати моральну шкоду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними рішень відповідача, прийнятих у формі протоколу від 26 лютого 2018 року № 7 та протоколу від 21 березня 2018 року № 13, суди виходили із результатів перевірки Виконавчою дирекцією ФССУ у Київській області, якою встановлено, що комісія             з соціального страхування при прийнятті своїх рішень про відмову у призначенні допомоги по тимчасовій непрацездатності керувалась результатами перевірок, які вказували на обґрунтованість видачі листків непрацездатності.
Постановою Верховного Суду від 25 березня 2020 року задоволено частково касаційну скаргу ОСОБА_1 . Рішення Макарівського районного суду Київської області від 25 лютого 2019 року та постанову Київського апеляційного суду               від 09 грудня 2019 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
Верховний Суд, скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій, вказав, що суди помилково застосували приписи чинного законодавства про наслідки пропуску позивачем строку звернення до суду, не надавши оцінку наявності порушення трудових прав позивача при звільненні його з роботи. Оскільки позивача звільнено за прогули (невихід на роботу без поважних причин) у робочі дні, коли він згідно з наданими ним листками непрацездатності перебував на лікуванні, а судами не надано оцінки таким діям відповідача з точки зору відповідності їх нормам трудового законодавства, тому вирішення інших вимог про оплату вимушеного прогулу, листків непрацездатності, відшкодування моральної шкоди залежить від цієї оцінки, що зумовило скасування судом касаційної інстанції оскаржених судових рішень в повному обсязі з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
Оскаржуваним рішенням Макарівського районного суду Київської області                  від 16 вересня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, дійшов висновку, що відповідач при звільненні позивача діяв відповідно до чинного законодавства, порушень зі сторони відповідача судом не встановлено, належних доказів порушення трудових прав позивача матеріали справи не містять. Відповідач перед тим, як прийняти відповідні рішення, які випливають із трудових відносин, що виникли між позивачем та відповідачем, провів ретельну перевірку подій, які мали місце, починаючи з 01 лютого 2018 року, і до звільнення позивача з роботи            26 лютого 2018 року, та прийняв правомірне рішення про його звільнення.
Місцевий суд вказав, що місячний строк для звернення до суду обраховується саме з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки, тобто з 22 березня 2018 року, проте із позовом позивач звернувся 30 липня 2018 року, та не взяв до уваги посилання позивача на те, що поважними причинами пропуску строку є намагання в позасудовому порядку з`ясувати обставини звільнення для того, щоб звернутись до суду виключно з обґрунтованим позовом.
Суд першої інстанції зазначив, що за результатами перевірки Виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування України у Київській області встановлено, що комісія з соціального страхування при прийнятті своїх рішень при призначенні допомоги по тимчасовій непрацездатності та про відмову у видачі такої допомоги керувалась результатами перевірок обґрунтованості видачі листків непрацездатності Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області, що відповідає чинному законодавству, а також відмовив у задоволенні інших заявлених вимог, пов`язаних із первісними.
Оскаржуваною постановою Київського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Макарівського районного суду Київської області від 16 вересня 2021 року - без змін.
Суд апеляційної інстанції вказав, що доводи апеляційної скарги не дали підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком суду щодо їх оцінки. Рішення суду першої інстанції постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права.
Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи
 
У січні 2023 року  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Макарівського районного суду Київської області від 16 вересня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення його позову. Касаційна скарга містить також клопотання про розгляд справи за участю сторін.
 
Підставою касаційного оскарження заявник зазначає пункт 1 частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку).
 
У своїй касаційній скарзі заявник також зазначає, що в частині застосування судами строків звернення до суду із цим позовом та визнання їх неповажними порушено вимоги статті 234 КЗпП України, оскільки такий строк пропущено                                з поважних причин; суди порушили пункт 4 частини першої статті 40 КЗпП України, оскільки відсутня належна оцінка обґрунтованості дій відповідача в частині незаконного звільнення позивача без дотримання належних процедур, що передбачені статтями 1471, 148, 149 КЗпП України щодо порядку застосування дисциплінарних стягнень; відмовлячи у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними рішень відповідача, прийнятих у формі протоколу від 26 лютого 2018 року № 7 та протоколу від 21 березня 2018 року № 13, суди порушили гарантоване право позивача на соціальну допомогу згідно зі статтею 46 Конституції України та частиною першою статті 19 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»; при відмові у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди суди порушили вимоги частини першої статті 2371 КЗпП України.
 
У березні 2023 року до Верховного Суду від Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області надійшов відзив на касаційну скаргу  ОСОБА_1 ,в якому відповідач, посилаючись на необґрунтованість касаційної скарги, просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки вони є законними.
 
Інші відзиви на касаційну скаргу станом на час розгляду справи Верховним Судом не надходили.
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 січня 2023 року касаційна скарга  ОСОБА_1 передана на розгляд судді-доповідачу Мартєву С. Ю.
Ухвалою Верховного Суду від 30 січня 2023 року відкрито касаційне провадження  у справі,витребувано матеріали справи № 370/2184/18 із Макарівського районного суду Київської області та встановлено учасникам справи строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.
У лютому 2023 року матеріали справи № 370/2184/18 надійшли до Верховного Суду.
Розпорядженням керівника секретаріату Касаційного цивільного суду                          від 24 березня 2023 року № 397/0/226-23 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку з обранням судді Мартєва С. Ю. до Великої Палати Верховного Суду.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Верховного Суду від 24 березня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 та матеріали справи № 370/2184/18 передано на розгляд судді-доповідачу Гулейкову І. Ю.
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Щодо клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за участю сторін
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить провести її розгляд з обов`язковою участю сторін, у зв`язку з чим завчасно повідомити позивача та/або його представника телефоном або шляхом направлення судової повістки за поштовою адресою.
 
Згідно з частиною 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Абзац другий частини першої цієї статті визначає, що у разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
 
Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішує Верховний Суд з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.
 
Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано особливості розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи.
 
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки суд касаційної інстанції не приймав рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень, і такої необхідності колегія суддів не вбачає, то у задоволенні клопотання  ОСОБА_1 про розгляд справи за участю сторін необхідно відмовити.
 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за участю сторін.
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області про визнання протиправними дій (бездіяльності) роботодавця, виплату допомоги по тимчасовій втраті працездатності, поновлення на роботі та виплату заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 16 вересня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 13 вересня 2023року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                               І. Ю. Гулейков

 
                                                                                                                           С. О. Погрібний

 
                                                                                                                          О. В. Ступак