ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року	Львів	Справа № 161/7923/23 пров. № А/857/12377/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя                                  Довга О.І.,
суддя                                                       Глушко І.В., 
суддя                                                     Запотічний І.І. 

секретар судового засідання            Василюк В.Б.

за участю представника сторін:
від позивача  Кінах Я.Р.
від відповідача  Федчишин Р.А.           
          
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу  Волинської митниці на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 червня 2023 року (головуючий суддя Пушкарчук В.П., м.Луцьк, проголошено 11:31:25) у справі № 161/7923/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних  правил, -
В С Т А Н О В И В:

17.05.2023 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Волинської митниці про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил.
Позов обґрунтовує тим, що у квітні 2023 року, він у застосунок “ДІЯ” отримав сповіщення щодо відкриття відносно нього виконавчого провадження про стягнення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів в розмірі 60697,74 грн за постановою Волинської митниці у справі про порушення митних правил. Так, у відповідь на адвокатський запит адвоката Кінах Я.В. в інтересах позивача, 04.05.2023 року засобами поштового зв`язку простим листом отримано лист від Волинської митниці, в якому містилася постанова у справі про порушення митних правил № 0735/20500/21 від 24.11.2021 року. Разом з тим, 24.11.2021 року начальником Волинської митниці Гузь Артемом Ігоровичем, розглянувши матеріали справи про порушення митних правил № 0650/20500/21, розпочатої 16.11.2021 року, винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0735/20500/21, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів в розмірі 60697,74 грн. Згідно з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора ТОВ “7777-АВТО ВОЛИНЬ”, за посередництвом декларанта (митного брокера) ТОВ “МІ-7” гр. України ОСОБА_2 під час митного оформлення товару “сідельний тягач DAF LF45.220, номер кузова НОМЕР_1 ” за МД типу ІМ 40 ДЕ № UA205090/2019/034793 від 07.03.2019 вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів на суму 20232,58 грн., тобто заявив у митній декларації типу ІМ 40 ДЕ № UA205090/2019/034793 від 07.03.2019 з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів неправдиві відомості щодо відправника (продавця) та одержувача (покупця) товару, неправдиві відомості про фактурну вартість товару, необхідні для визначення митної вартості товару, та надав з цією метою митному органу документи, що містять такі відомості. Вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки жодних дій, спрямованих на звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів він не вчиняв, провадження у даній справі проводилося не об`єктивно та однобічно, без з`ясування фактичних обставин справи, з грубим порушенням прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Вказує, що  позивачем за митною декларацією типу ІМ 40 ЕЕ №UA205090/2019/033249 від 04.03.2019 та товаросупровідними документами, такими як технічний паспорт VW 966508 від 04.03.2019 (Німеччина) та інвойс №0091 від 04.03.2019, - ввезено “сідельний тягач DAF, номер кузова НОМЕР_1 ” фактурною вартістю 1500 євро, який мав на собі номерний знак НОМЕР_2 , країна реєстрація - DE. В той же час, відповідач в ході проведення перевірки встановив, що на підставі відповіді митних органів Федеративної Республіки Німеччина, які надали завірену копію витягу з експортної митної декларації №19DE520401621999E3, згідно з якою сідельний тягач DAF, номер кузова НОМЕР_1 , був експортований німецькою компанію Guenter Behnke Autoverwertung & Autorecycling GmbH (Auf dem Mehren 39, 28832 Achim DE) на адресу українського отримувача Valerii Novosad (Topolova 81, 45630 Luck UA), та повідомили, що даний транспортний засіб був придбаний за 6000 євро. Відтак, такі висновки контролюючого органу базуються виключно на листі уповноваженого органу Республіки Німеччина. Вважає, що вказаний лист уповноваженого органу Республіки Німеччина не можна вважати єдиним та беззаперечним доказом порушення саме позивачем митних правил, оскільки позивачем до митного оформлення надані всі документи, визначені чинним законодавством, що надані експортером та підтверджують відправника, отримувача та вартість товару. Так, між компанією NOVACHEM LLC LIMITED (FLAT/RM 48 23/F HARBOUR TOWER, 199 KOWLOON CITY ROAD, TOKWAWAN, HONG KONG) та покупцем/одержувачем - ТОВ “7777-АВТО ВОЛИНЬ” (код 42087581; 43000, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Підгаєцька, 3Е) було укладено зовнішньоекономічний договір на поставку в тому числі транспортних засобів.  На підставі митної декларації типу ІМ 40 ЕЕ №UA205090/2019/033249 від 04.03.2019 було ввезено товар “сідельний тягач DAF, номер кузова НОМЕР_1 ”, вартістю 1500 Євро, що підтверджується інвойсом №0091 від 04.03.2019 .  Крім того,  у постанові у справі про порушення митних правил відсутні будь-які відомості, які б підтверджували факт офіційного звернення уповноваженого органу Республіки Німеччина чи митного органу України до експортера - компанії NOVACHEM LLC LIMITED (FLAT/RM 48 23/F HARBOUR TOWER, 199 KOWLOON CITY ROAD, TOKWAWAN, HONG KONG), який є дійсним відправником товару або німецької компанії Guenter Behnke Autoverwertung & Autorecycling GmbH (Auf dem Mehren 39, 28832 Achim DE), яка зазначена в документах, наданих митним органом Республіки Німеччина, за наданням належних документів на підтвердження відправника товару, отримувача та його вартості. Зазначає, що для митного оформлення товару декларантом було надано всі необхідні супровідні документи. Зазначає, що  у  постанові у справі про порушення митних правил відсутні будь-які відомості та докази про визнання недійсними поданих до митного оформлення документів чи про притягнення експортера до відповідальності за фальсифікацію офіційних документів. Зазначає, що позивачем було сплачено в повному об`ємі всі обов`язкові митні платежі, подані всі необхідні документи для митного оформлення ввезеного товару, а самі документи є чинними та не скасованими.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 червня 2023 року адміністративний позов задоволено частково. Скасовано постанову Волинської митниці по справі про порушення митних правил № 0735/20500/21 від 24.11.2021 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 485 МК України. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 485 МК України закрито. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову. Вказує, що вчинення правопорушення в справі про порушення митних правил №0735/20500/21, передбаченого ст.485 Митного кодексу України, повністю стверджено матеріалами справи, а саме протоколом про порушення митних правил від 16.11.2021 №0735/20500/21, витягом з баз даних: «Інспектор-2006», ЄАІС ДМСУ та іншими документами. Під час розгляду справи, відповідною посадовою особою в повній мірі було з`ясовано факт вчинення порушення митних правил, винність даної особи в їх вчиненні, обтяжуючих та пом`якшуючих обставин щодо відповідальності за вчинене правопорушення не встановлено. Вважає, що вина громадянина України ОСОБА_1 повністю доведена матеріалами вказаної справи, а саме: протоколом про ПМП, відповіддю митних органів Федеративної Республіки Німеччина та іншими документами.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції не оскаржується в частині відмови в задоволенні позову, відтак, у відповідності до статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає оскаржуване рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились. Водночас, відсутність сторін у справі, належних чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи в порядку  ст.126  Кодексу адміністративного судочинства України,  не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до норми  ст.313 цього Кодексу. Згідно  ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України  фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.
Судом встановлені наступні обставини.
З постанови Волинської митниці по справі про порушення митних правил № 0735/20500/21 від 24.11.2021 року вбачається, що керівника ТзОВ « 7777-АВТО ВОЛИНЬ» ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 60697, 74 грн.
Зі змісту вищевказаної постанови слідує наступне:
« 06.03.2019 року близько 23:56 через пункт пропуску “Ягодин-Дорогуськ” митного поста “Ягодин” Волинської митниці ДФС з Республіки Польща на митну територію України під керуванням громадянина України ОСОБА_3 , паспорт НОМЕР_3 , за товаросупровідними документами: митна декларація типу ІМ 40 ЕЕ №UA205090/2019/033249 від 04.03.2019, технічний паспорт VW 966508 від 04.03.2019 (Німеччина) та інвойс №0091 від 04.03.2019, - ввезено “сідельний тягач DAF, номер кузова НОМЕР_1 ” фактурною вартістю 1500 євро, який мав на собі номерний знак НОМЕР_2 , країна реєстрація - DE.
В подальшому товар “Сідельний тягач - 1 шт.: - марка - DAF ; - модель - LF45.220; - бувший у використанні; - календарний рік виготовлення - 2010 р.; - модельний рік виготовлення - 2010; - номер кузова - НОМЕР_1 - тип двинуна - дизельний; - робочий об`єм двигуна - 6690 смі; потужність двигуна - 163kw; - номер двигуна - невизначений; - колісна формула - 4х2; - загальна кількість місць, включаючи місце водія - 2; - маса в разі максимального завантаження - 7490 кг; - вантажопідйомність - 3600 кг; - призначений для перевезення напівпричепів по дорогах загального користування. Виробник: “DAF”, NL; Торговельна марка - DAF” був оформлений на ВМО № 1 митного поста “Луцьк” Волинської митниці ДФС за МД типу ІМ 40 ДЕ № UA205090/2019/034793 від 07.03.2019.
Згідно з поданими до митного контролю та оформлення товаросупровідними документами продавцем/відправником даного товару є компанія NOVACHEM LLC LIMITED (FLAT/RM 48 23/F HARBOUR TOWER, 199 KOWLOON CITY ROAD, TOKWAWAN, HONG KONG), а покупцем/одержувачем - ТОВ “7777-АВТО ВОЛИНЬ” (код 42087581; 43000, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Підгаєцька, 3Е). У графі 9 МД № UA205090/2019/034793 “Особа, відповідальна за фінансове врегулювання” зазначено ТОВ “7777-АВТО ВОЛИНЬ” (код 42087581), у графі 14 “Декларант/представник” - ТОВ “МІ-7” (код 42770591; 45603, Волинська обл., Луцький р-н, с. Струмівка, вул. Окружна, буд. 3). Особа, яка склала МД - Степчук О.П. (ДРФО НОМЕР_4 ).
Разом з тим, на Волинську митницю Держмитслужби надійшли листи Держмитслужби України №20/20-02-01/7.3/1670 від 02.06.2021, №20/20-02-01/7.3/2509 від 26.07.2021 та №20/20-02-01/7.3/3159 від 16.09.2021 з доданими до них копіями відповідей та матеріалами митних органів Федеративної Республіки Німеччина на запити про надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки дотримання законодавства України з питань митної справи при ввезені на митну територію України сідельного тягача DAF LF45.220, номер кузова НОМЕР_1 , на адресу ТОВ “7777-АВТО ВОЛИНЬ” (код 42087581).
Митні органи Федеративної Республіки Німеччина надали завірену копію витягу з експортної митної декларації №19DE520401621999E3, згідно з якою сідельний тягач DAF, номер кузова НОМЕР_1 , був експортований німецькою компанію Guenter Behnke Autoverwertung & Autorecycling GmbH (Auf dem Mehren 39, 28832 Achim DE) на адресу українського отримувача Valerii Novosad (Topolova 81, 45630 Luck UA), та повідомили, що даний транспортний засіб був придбаний за 6000 євро.
Згідно з розрахунком управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Волинської області, з урахуванням інформації, наданої митними органами Федеративної Республіки Німеччина, митна вартість даного товару становила б 179 621,59 (сто сімдесят дев`ять тисяч шістсот двадцять одна) грн. 59 коп., та була б вищою, ніж зазначена в поданих до митного оформлення в Україні товаросупровідних документах, а загальна сума митних платежів, що підлягали б сплаті за митною декларацією № UA205090/2019/034793 від 07.03.2019, становила б 57478,91 грн., що на 20232,58 грн. більше, ніж було заявлено митними органам України.
Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора ТОВ “7777-АВТО ВОЛИНЬ”, за посередництвом декларанта (митного брокера) ТОВ “МІ-7” гр. України ОСОБА_2 під час митного оформлення товару “сідельний тягач DAF LF45.220, номер кузова НОМЕР_1 ” за МД типу ІМ 40 ДЕ № UA205090/2019/034793 від 07.03.2019 вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів на суму 20232,58 (двадцять тисяч двісті тридцять дві) гривні 58 копійок, тобто заявив у митній декларації типу ІМ 40 ДЕ № UA205090/2019/034793 від 07.03.2019 з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів неправдиві відомості щодо відправника (продавця) та одержувача (покупця) товару, неправдиві відомості про фактурну вартість товару, необхідні для визначення митної вартості товару, та надав з цією метою митному органу документи, що містять такі відомості».
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.    
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно з приписами ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 62 Конституції України  передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно зі ст.485 МК України (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.
Для притягнення до відповідальності згідно з положеннями ст.485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, вини у формі прямого умислу, а також наявність у діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру.
За змістом ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм Митного кодексу України (ч.1 ст.51 МК У країни).
Крім того, ч.1 ст.53 МК України передбачає, що у випадках, визначених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документи, які підтверджують митну вартість, визначені частиною другою статті 53 Митного кодексу України.
Згідно з положеннями ст.10 КУпАП правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
З аналізу положень ст.485 МК України можна дійти висновку, що така передбачає наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості. Таким чином, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння передбаченого статтею 485 МК України обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта вчинення такого на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (визначений законом порядок сплати податків та зборів).
Разом з тим, матеріали справи не містять доказів умислу позивача на вчинення дій передбачених диспозицією статті 485 МК України.
Відповідно до ч.1 ст.248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Згідно з ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.
Відповідно до ч.2 ст.264 МК України митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.
Митним органам забороняється вимагати надання декларантом або уповноваженою ним особою документів та/або відомостей, якщо цим Кодексом та іншими законами України передбачено надання таких документів (відомостей) митним органам державними органами, установами та організаціями, уповноваженими на здійснення дозвільних або контрольних функцій щодо переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, через єдиний державний інформаційний веб-портал "Єдине вікно для міжнародної торгівлі", а також приймати і використовувати такі документи та/або відомості, надані декларантом або уповноваженою ним особою, для здійснення митних формальностей, крім випадків, визначених цим Кодексом.
З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам митний орган здійснює перевірку митної декларації.
Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом (ч.ч. 5, 6 ст. 264 МК України).
Колегія суддів зазначає, що при розмитненні товару позивач керувався наданими компанією NOVACHEM LLC LIMITED (FLAT/RM 48 23/F HARBOUR TOWER, 199 KOWLOON CITY ROAD, TOKWAWAN, HONG KONG) документами. Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що митна декларація пройшла митне оформлення, з боку митних органів зауважень щодо її оформлення чи відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товару, не було. Жоден із наданих декларантом документів не підданий посадовими особами митниці сумніву щодо їх достовірності, будь-якої прихованої інформації в розпорядженні декларанта не виявлено.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає, що апелянтом не надано жодних доказів того, що ТОВ “7777-АВТО ВОЛИНЬ” мав намір не сплачувати митні платежі в повному обсязі чи зменшувати їх розміри при заповненні митної декларації. Так, докази того, що позивач подав органу доходів і зборів недостовірні документи, надав недостовірну інформацію та/або не надав всю наявну в нього інформацію, необхідну для визначення митної вартості товару, в оскаржуваній постанові та матеріалах справи про порушення митних правил відсутні.
Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та враховуючи встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувану постанову слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого адміністративного правопорушення.
Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи. Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також, згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. 
Згідно з  ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.
В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись 229, 242, 243, 250, 268, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 червня 2023 року у справі № 161/7923/23 – без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	І. І. Запотічний  	
Повне судове рішення складено 07 вересня 2023 року.