Справа № 161/8562/23  Провадження №33/802/449/23 	Головуючий у 1 інстанції:Івасюта Л.В. 	
	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2023 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи, щодо якої складено протокол – ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол – ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 червня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1ст.130 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 21.05.2023 о 10 год. 48 хв. в м. Луцьку по вул. Ковельська, керував транспортним засобом марки «Фольцваген Тігуан» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження обов`язкового огляду на стан сп`яніння по місцю зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись із таким рішення суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає його необґрунтованим та незаконним, оскільки воно винесене з грубим порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, що потягло за собою неповне з`ясування судом фактичних обставин справи та постановленням на його думку незаконного рішення. В обґрунтування поданої апеляційної скарги, зазначає, що місцевим судом було порушено його право на захист, оскільки він не був повідомлений про час та місце розгляду справи, судові повістки йому не направлялися, а посилання суду першої інстанції на те, що його було повідомлено про судове засідання шляхом надсилання SMS - повідомлення не відповідає дійсності, так як будь яких повідомлень він не отримував. А тому, на думку ОСОБА_1 , місцевим судом в порушення вимог ст. 268 КУпАП, проведено розгляд справи у його відсутності чим порушено його право на захист. Разом з тим, звертає увагу суду на те, що в стані алкогольного сп`яніння 21.05.2023 року о 10 год. 48 хв. він не перебував, дана обставина підтверджується консультаційним висновком спеціаліста №248, виданим КП «Волинський медичний центр терапії залежностей» від 21.05.2023 року, куди він звернувся протягом двох годин з моменту його зупинки працівниками поліції. Зазначає, що відповідно до вищевказаного висновку він був тверезий, а кількість алкоголю в видихуваному повітрі складала – 0,07 проміле, тобто в межах допустимої норми. Таким чином на думку ОСОБА_1 , така кількість алкоголю не могла бути розцінена працівниками поліції, як ознака алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота. У зв`язку з вищенаведеним просить оскаржуване рішення щодо нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, а провадження закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Крім цього, в поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, так як вважає його пропущеним з поважних на те причин.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній мотивів, суддя приходить до наступного висновку.
Перш за все, враховуючи те, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи щодо нього в суді першої інстанції, даних про отримання ним копії постанови від 19.06.2023 року, яка надіслана 22.06.2023 року, в матеріалах справи немає, а копію постанови останній отримав лише 24.06.2023 року, що підтверджується штрих кодом проставленим на копії поштового конверту, який долучений до матеріалів апеляційної скарги та перевірений судом за №4302309821751, а апеляційна скарга ОСОБА_1 подана в 10 денний термін з моменту отримання копії оскаржуваного рішення, таким чином строк апеляційного оскарження постанови ОСОБА_1 слід поновити, так як він пропущений із поважних причин.
Водночас, посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції було порушено його право на захист, заслуговують на увагу з огляду на наступне.
Згідно вимог ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно із ч.1 ст.277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Судові повістки направляються судом за місцем проживання особи, згідно відомостей, що містяться в матеріалах справи.
З оскаржуваної постанови встановлено, що судовий розгляд справи в суді першої інстанції проводився без участі ОСОБА_1 . При цьому суд вважав, що останній про нього повідомлявся належним чином.
Проте з такими висновками суду неможна погодитися. Суд, у відповідності з вимогами ст.7 КУпАП, повинен здійснювати судочинство в справах про адміністративні правопорушення на основі суворого додержання законності.
У постанові Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року, №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу суддів на неухильне виконання вимог ст.268 КУпАП та неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, які притягаються до відповідальності.
Матеріали справи не містять даних про отримання ОСОБА_1 судових повісток про виклик до суду. 
Наведене свідчить, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не була належним чином, у спосіб визначений діючим законодавством, повідомлена про день та час розгляду справи.
За таких обставин, враховуючи те, що справу розглянуто і притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за його відсутності, при цьому були порушені вимоги ч.1 ст.268 КУпАП, суддя приходить до висновку про необхідність скасування постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 червня 2023 року та прийняття нової постанови, як це передбачено п.3 ч.8 ст.294 КУпАП.
Апелянт вказує про те, що матеріали справи не містять доказів його винуватості у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.
Проте, такі доводи на увагу суду не заслуговують з врахуванням наступного.
За протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №196444 від 21 травня 2023 року, ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Об`єктивна сторона вказаного правопорушення, відповідно до диспозицією цієї норми закону, серед іншого, полягає у діях особи, яка керує транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, спрямованих на ухилення від проходження у встановленому законом порядку огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння. 
За положеннями статтей 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статях 247 і 280 КпАП України, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
При цьому, за положеннями ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 196444 від 21.05.2023року (а.с.1); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 247351 від 21.05.2023 року, яка на день розгляду даної справи судом не скасована і є чинною (а.с.3); рапортом інспектора СРПП старшого лейтенанта поліції Луцького РУП ГУНП у Волинській області Івана Хазанюка від 21.05.2023 року (а.с.4); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 21.05.2023 року (а.с.5); направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 (а.с.); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.7).
Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доводиться і відеозаписами наданими працівниками поліції, з яких чітко прослідковується хронологія подій, які відбувалися за обставин вказаних у протоколі. Так працівниками поліції було зупинено транспортний засіб марки «Фольцваген Тігуан» д.н.з. НОМЕР_1 та повідомлено водію ОСОБА_1 (як було в подальшому з`ясовано) причину зупинки. В подальшому в ході спілкування з водієм  ОСОБА_1 , працівником поліції було виявлено у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, роз`яснивши його порядок та процедуру, однак на місці зупинки (події) транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, або в медичному закладі ОСОБА_1 в присутності двох свідків  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовився. Після цього, було складено протокол про адміністративне правопорушення.
Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність  ОСОБА_1  у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи. 
Враховуючи вищенаведені докази, які в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи і узгоджуються між собою та відтворюють картину вчиненого правопорушення, суддя знаходить доводи апелянта, безпідставними.
Консультаційний висновок спеціаліста №248, виданий КП « Волинський медичний центр терапії залежностей» від 21.05.2023 року про тверезий стан  ОСОБА_1 , після складення протоколу через відповідний час, ніяким чином не спростовує винуватість останнього у скоєні вказаного правопорушення, оскільки той притягується до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, а саме п.2.5, а не 2.9 (а).
При накладенні адміністративного стягнення, суд враховує фактичні обставини справи, дані про особу правопорушника, а тому приходить до висновку про необхідність накладення на  ОСОБА_1  безальтернативного адміністративного стягнення, передбачено санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.
У відповідності до ч. 7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» з  ОСОБА_1  необхідно стягнути судовий збір.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В:
       Поновити особі, щодо якої складено протокол – ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 червня 2023 року.
Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол – ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 червня 2023 року, щодо ОСОБА_1 скасувати, прийняти у справі нову постанову.
Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік.
Рахунок для сплати штрафу: отримувач коштів УК у м. Луцьку /Луцька отг/21081100, код отримувача (код за ЄДРІІОУ) 38009371, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA428999980313010106000003550, призначення платежу сплата штрафу за рішенням суду (Постанова Волинського апеляційного суду від 19 липня 2023 року) про накладення штрафу в справі №161/8562/23, провадження №33/802/449/23.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок, за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у Волин.обл/м.Луцьк/22030101, код отримувача (код за ЄДРІІОУ) 38009371, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA938999980313121206080003550, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу сплата судового збору за рішенням суду (Постанова Волинського апеляційного суду від 19 липня 2023 року) про стягнення судового збору в справі №161/8562/23, провадження №33/802/449/23.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
Волинського апеляційного суду В.А. Подолюк