Ухвала
 
23 серпня 2023 року
м. Київ
справа № 757/28450/21-ц
провадження № 61-7704ск23
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 23 березня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінілон», про розірвання договору банківського вкладу та стягнення депозитних коштів,
встановив:
У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), у якому просив суд: розірвати договір банківського вкладу «Стандарт» від 20 липня 2012 року № SAMDN25000727323788, укладений на строк 12 місяців між ним та АТ КБ «ПриватБанк»; стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на його користь суму заборгованості в розмірі 16 361, 04 долар США.
РішеннямПечерського районного суду м. Києва від 14 листопада 2022 року позов задоволено частково.
Розірвано договір банківського вкладу «Стандарт» від 20 липня 2012 року № SAMDN25000727323788, укладений між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк».
Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за договором «Стандарт» від 20 липня 2012 року № SAMDN25000727323788 в розмірі 16 361, 04 долар США, що складається з суми депозитних коштів у розмірі 9 470, 00 доларів США та суми відсотків у розмірі 6 891, 04 долар США.
Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 суму пені за договором «Стандарт» від 20 липня 2012 року № SAMDN25000727323788 в розмірі 252 005, 33 грн.
Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь держави 8 503, 33 грн судового збору.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 23 березня 2023 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 14 листопада 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково.
Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за договором «Стандарт» від 20 липня 2012 року № SAMDN25000727323788 у розмірі 9 470, 00 доларів США, суми депозитних коштів та процентів в розмірі 1 328, 50 доларів США.
Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь держави 8 657, 92 грн судового збору.
В решті позовних вимог відмовлено.
27 червня 2023 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Рассамахіна Г. В. засобами поштового зв`язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 23 березня 2023 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Ухвалою Верховного Суду від 25 липня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 25 липня 2023 року представником заявника надіслано до суду касаційної інстанції касаційну скаргу в новій редакції, а також клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення.
Вказує, що копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його представник не отримували, з оскаржуваним судовим рішенням представник заявника ознайомилась в Єдиному державному реєстрі судових рішень. На підтвердження наведеного долучає до клопотання довідку Печерського районного суду м. Києва від 14 серпня 2023 року, у якій зазначено, що копія постанови Київського апеляційного суду від 23 березня 2023 року позивачу ОСОБА_1 та представнику позивача - адвокату Рассамахіній Г. В. не надсилалася.
Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено із поважних причин, він підлягає поновленню.
Підставами касаційного оскарження судового рішення представник заявника зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:
- застосування судом апеляційної інстанції норм прав без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 09 листопада 2021 року в справі № 320/5115/17, від 11 листопада 2021 року в справі № 183/3248/16, від 17 листопада 2021 року в справі № 757/19/19-ц, від 23 листопада 2021 року в справі № 334/2750/20, від 01 грудня 2021 року в справі № 757/13186/19-ц, від 01 грудня 2021 року в справі № 757/18534/19, від 08 грудня 2021 року в справі № 644/2177/19, від 09 грудня 2021 року в справі № 201/7316/16, від 28 листопада 2022 року в справі № 202/5076/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 397 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ухвалив:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 23 березня 2023 року.
Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                М. Ю. Тітов
 
                                                                                                            А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                            Є. В. Коротенко