КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа №752/4787/23
№ апеляційного провадження: 33/824/3316/2023 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
06 липня 2023 року                                                                                              м. Київ
Суддя Київського апеляційного суду Слюсар Т.А., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника Нечваля Яна Вадимовича в інтересах ОСОБА_1   на постанову судді Святошинського районного суду м. Києва від 31 травня 2023 року під головуванням судді Поплавської О.В., у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
У С Т А Н О В И Л А :
Постановою судді Святошинського районного суду м. Києва від 31 травня 2023 року  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн 80 коп.
Судом встановлено, що  ОСОБА_1 , 06.12.2022 року приблизно о 15 год. 25 хв. в м. Києві по вулиці Академіка Заболотного, керував транспортним засобом Шкода Фабіа д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, жвавість, млявість. Від проходження медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись з указаною постановою, 08 червня 2023 року захисник ОСОБА_1 - адвокат Нечваль Я.В. подав до суду апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати та постановити нову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування вимог зазначав, що суд першої інстанції не здійснив належної оцінки доказів, яка б ґрунтувалася на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи.
Вважає, що наявними в матеріалах справи доказами не підтверджується наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Зазначає, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки сп`яніння, які згідно з законодавством є підставою для пропонування йому проходження огляду на стан сп`яніння. У зв`язку з цим, поліцейські не мали права пропонувати йому пройти огляд. Вказує, що суд першої інстанції взагалі не перевірив чи були у працівників поліції підстави пропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.
 
Крім того, посилається на те, що порушено двогодинний строк проведення огляду на стан сп`яніння. У протоколі вказано, що ОСОБА_1 нібито керував автомобілем о 15 год. 25 хв., за таких обставин огляд на стан сп`яніння повинен був початися не пізніше 17 год. 25 хв. Водночас з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівники поліції заводять ОСОБА_1 до кабінету лікаря-нарколога, а лікар-нарколог починає з ОСОБА_1 розмову щодо проходження останнім огляду на стан сп`яніння лише о 18 год. 03 хв.
Водночас суд першої інстанції безпідставно не оцінив вказаний аргумент, що свідчить про незаконність оскаржуваної постанови та про наявність в діях судді першої інстанції складу дисциплінарного проступку, передбаченого пп. «б» п. 1 ч. 1 ст. 106 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» (не зазначення в судовому рішенні мотивів відхилення аргументів сторін щодо суті спору).
Вказує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. Він лише відмовився від підписання добровільної інформованої згоди, оскільки у цьому документі вказано не лише про згоду на огляд, а й про згоду на лікування, водночас не підписання вказаної згоди не є порушенням ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому дії ОСОБА_1 не містять складу адміністративного правопорушення.
Під час апеляційного розгляду суд заслухав ОСОБА_1 та його захисника адвоката Нечваля Я.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.
Заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи із наступного.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Постанова суду першої інстанції в повній мірі відповідає зазначеним вище вимогам.
Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Європейський суд з прав людини у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
 
За такого, ОСОБА_1 який реалізував своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести відповідальність та виконувати обов`язки згідно встановлених в Україні правових норм у сфері дорожнього руху.
Як убачається зі справи, 06 грудня 2022 року, о 15 год. 25 хв. в м. Києві по вулиці Академіка Заболотного, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Шкода Фабіа д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, жвавість, млявість. Від проходження медичного огляду для визначення стану наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.
Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2 розділу І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" (далі за змістом - Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Висновки суду першої інстанції про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП є правильні і підтверджуються дослідженими судом доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення від 06 грудня 2022 року; 
- відеозаписом з місця події, відеофіксація велась на нагрудні бодікамери працівників поліції.
З відеозапису вбачається, що працівником медичної установи, під відеозапис повідомлено, що у ОСОБА_1 ймовірно наявні ознаки наркотичного сп`яніння, для виключення яких необхідно пройти огляд. 
Між тим, ОСОБА_1 перебуваючи в медичному закладі відмовився від проходження такого огляду, аргументуючи тим, що його адвокат заборонив йому підписувати будь-які документи.
Отже, апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозапис з нагрудної бодікамери працівника поліції є об`єктивним доказом, тобто таким, який в процесі доказування не встановлюється від людей і не залежить від їх суб`єктивного сприйняття певних обставин.
Наявні відеоматеріали дозволяють встановити факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.
Отже відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема наркотичного сп`яніння є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Посилання апеляційної скарги на те, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки сп`яніння, у зв`язку з цим, поліцейські не мали права пропонувати йому пройти огляд, спростовуються відеозаписом, де скаржник уже перебуває в медичному закладі, проте відмовляється пройти огляд.
Не приймаються й доводи, що суд не перевірив чи були у працівників поліції підстави пропонувати ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, з огляду на таке.
У разі виявлення працівниками поліції ознаки наркотичного сп`яніння в розумінні п. п. 6 п. 3 п. п. 2 п. 4 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови від проходження огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Отже, працівниками поліції запідозривши, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння у відповідності до норм чинного законодавства виконано процедуру, яка необхідна для виключення сумнівів щодо стану в якому перебуває особа.  
При цьому враховується й те, що ОСОБА_1 підписав протокол про адміністративне правопорушення, та окрім того, що «в останній час наркотичні засоби не вживав» в поясненнях будь-яких інших невідповідностей змісту викладеному працівниками поліції в протоколі не вказав
За такого, при вирішенні справи, в обґрунтування своїх висновків районний суд правильно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення, які об`єктивно підтверджено відеозаписом, наданим поліцейськими, що у відповідності до положень ст. 251 КУпАП є доказами у справі про адміністративне правопорушення.
Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.
Також, як зазначалось вище, відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Оскільки сам факт відмови від проходження медичного огляду в медичній установі утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то апеляційний суд вважає, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Наведені доводи жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, який категорично заперечив свою вину у вчиненні правопорушення за обставин, викладених як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і у постанові суду. Такі пояснення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу, оскільки вони суперечать фактичним обставинам та повністю спростовуються дослідженими доказами по справі.
В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" (O'Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви N 15809/02 і N 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що "будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі", а тому водій зобов`язаний був на вимогу працівників поліції не тільки пройти огляд на стан сп`яніння, але й виключно у передбачені законом порядок і спосіб.
Апелянтом не надано доказів, які б підтверджували його доводи, наведені в апеляційній скарзі, а під час перевірки законності постанови суду першої інстанції в порядку апеляційної процедури були досліджені всі матеріали справи, вивчені та перевірені усі заперечення апелянта стосовно обставин події адміністративного правопорушення.
Інші доводи, на які посилається скаржник, також не дають підстав для скасування судового рішення та не впливають на правильність висновку суду першої інстанції про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Суд першої інстанції відповідно до статей 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, що є підставою для скасування постанови суду.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника Нечваля Яна Вадимовича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 31 травня 2023 року, якою  ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                             Т.А. Слюсар