ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 вересня 2023 року	Львів	Справа № 346/1755/23 пров. № А/857/10486/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                                  Обрізко І.М., 
суддів                                                                      Іщук Л.П.,  Шинкар Т.І.,
за участю секретаря судового засідання                    Хомин Ю.Є.,
          
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 травня 2023 року про залишення позовної заяви без розгляду, прийняту суддею Калинюком О.П. у м. Коломия, у справі за позовом   ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

                                                            встановив:

ОСОБА_1 (надалі – позивач) звернувся з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області    (надалі – відповідач)  про визнання протиправною та скасування постанови у справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі  серії ЕАР №6279761 від 13.12.2022.

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 травня 2023 позов залишено без розгляду на підставі пункту 8 частини першої  статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України  у зв`язку пропуском строку звернення до суду.
Суд виходив з того, що в графі 8 «Права за ст. 268 КУпАП та строк оскарження за ст. 289 КУпАП мені роз`яснено» та в графі 9 «Копію постанови мною отримано» цієї постанови наявні підписи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. При цьому сторона позивача у позові не заперечує належність цих підписів позивачу та суду не надано жодного доказу щодо будь-яких фальсифікацій даних підписів.
Тому, на думку суду, слушними є доводи сторони відповідача про факт отримання позивачем копії оскаржуваної постанови саме 13.12.2022, тобто в день її винесення.
Однак, з даним позовом позивач звернувся 05.04.2023 в системі «Електронний суд», оскільки саме така дата зазначена в позовній заяві.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції прийнято ухвалу із порушенням норм процесуального права. Просить скасувати ухвалу суду, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що 13.12.2022 інспектором поліції, всупереч вимогам ст. 251 КУпАП, позивачу не було надано чи продемонстровано жодних належних та допустимих доказів того, що він порушив п. 12.4 ПДР України.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження тієї обставини, що працівник поліції здійснював контроль швидкості руху в межах дії дорожнього знаку 5.70 Правил дорожнього руху.
Крім того, в порушення вимог ст. 283 КУпАП, оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху не містить відомості про технічний засіб, яким було здійснено фото або відеозапис у п. 9 «До постанови додається». Вказаний пункт постанови незаповнений.
Звертає увагу на те, що в оскаржуваній постанові відсутній його підпис, оскільки вказану постанову особисто не підписував, а наявний підпис категорично відрізняється від реального підпису.
Також інспектором поліції протиправно проігноровано вимоги ст. 268 КУпАП, скільки відповідно ст. 59 Конституції України «Кожен має право на правову допомогу» та відповідно до ст. 268 КУпАП: «Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права». Він не повідомив про те, що буде виносити постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст.229, ст.313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 320   КАС України   суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

З обставин справи вбачається, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини, які склали підстави для прийняття оскаржуваного процесуального судового рішення.
Як вбачається з матеріалів справи,  05.04.2023 через систему «Електронний суд» подано позовну заяву.
В позовній заяві зазначено про те, що копію оскаржуваної постанови представник позивач отримав 04.04.2023 разом із відповіддю Верховинського ВДВС на адвокатський запит від 03.04.2023. В передбачений законом 10-денний строк на оскарження постанови подав позов до суду. З урахуванням зазначеного просив поновити строк для оскарження постанови.
Процесуальна природа та призначення строків звернення до суду зумовлюють при вирішенні питання їх застосування до спірних правовідносин необхідність звертати увагу не лише на визначені в нормативних приписах відповідних статей загальні темпоральні характеристики умов реалізації права на судовий захист - строк звернення та момент обчислення його початку, але й природу спірних правовідносин щодо захисту прав, свобод та інтересів, у яких особа звертається до суду.
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ст.5 КАС України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.
У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватися відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.
Проте законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.
Згідно з ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Ч.2 ст.122 КАС України передбачає, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Колегія суддів зазначає, що стаття 286 КАС України передбачає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.
Згідно з ч.2 ст.286 КАС України позовна заява щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Таким чином, процесуальним законодавством передбачений обов`язок суду встановлювати факт дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду та у випадку його пропуску за відсутності заяви про поновлення пропущеного строку звернення, або якщо наведені в такій заяві підстави визнаються судом неповажними, суд залишає таку позовну заяву без розгляду, не розглядаючи справу по суті позовних вимог.
Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Отже, у разі встановлення судом після відкриття провадження у справі факту пропуску позивачем строку звернення до суду та у випадку відсутності заяви про поновлення такого строку чи визнання неповажними підстави пропуску строку, з метою встановлення всіх фактичних обставин, за яких може бути прийнято рішення про залишення позову без розгляду, суд зобов`язаний залишити позовну заяву без руху для надання позивачу строку на усунення недоліків, шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду.
Колегія суддів зазначає, що в даному випадку суд першої інстанції, встановивши, що із позовною заявою позивач звернулася із пропущенням десятиденного строку, встановленого КАС України, не залишив позов без руху та не надав строк позивачу для подання заяви із зазначенням підстав для поновлення пропущеного строку.
Із матеріалів справи вбачається, що позивач був присутній при розгляді справи про адміністративне правопорушення, проте,  зазначає, що оскаржувану постанову не підписував і що підпис на постанові різниться з його справжнім підписом. Крім того, постанову йому не було вручено.

Жодний доказ цього не підтверджує та не спростовує. Крім того, у п.7 до постанови додаються, нічого не зазначено, зокрема, і про наявність відеозапису із нагрудної камери поліцейського
Судом першої інстанції не досліджувалося питання отримання апелянтом оскаржуваної постанови. Крім того, суду слід предметніше підійти до з`ясування питання, чи підпис на постанові належить саме позивачу та належним чином відреагувати.

Верховний Суд у постанові від 12 червня 2020 у справі № 686/28291/19 зазначив про те, що при вирішенні питання пропуску строку звернення з позовом до суду щодо оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, суди повинні з`ясувати дату отримання цієї постанови.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо наявності підстав для залишення без розгляду позовних вимог.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги являються суттєвими і дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а також наявна невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст.   308,  315,  320,  321,  322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                   постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 15 травня 2023 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі №346/1755/23 скасувати, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та оскарженню до Верховного Суду не підлягає.

Головуючий суддя	 	І. М. Обрізко 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	Т. І. Шинкар  	

Повне судове рішення складено 18.09.2023.