ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" квітня 2023 р.           Справа№ 910/9486/22
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Тарасенко К.В.
суддів:            Михальської Ю.Б. 
          Іоннікової І.А. 

при секретарі судового засідання: Горді В.В.
за участі представників сторін:
від позивача: Житченко О.В.
від відповідача: Нечипорук І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод»
на рішення Господарського суду міста Києва 
від 01.02.2023 (повний текст рішення складено та підписано 01.02.2023)
у справі №910/9486/22 (суддя - Ломака В.С.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія»
до Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод»
про стягнення 29 709 122,37 грн

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ:
1.1. короткий зміст позовних вимог
Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» про стягнення грошових коштів у загальному розмірі 29 709 122,37 грн, з яких: 24 091 670,84 грн. - основний борг, 3 785 156,83 грн. - штраф, 1 571 585,50 грн. - інфляційні втрати, 260 709,20 грн. - 3 % річних.
Крім того, позивач просив суд стягнути на його користь з відповідача витрати на оплату професійної правничої допомоги, докази на підтвердження розміру яких Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» зобов`язалося надати протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами 28.02.2020 року договору постачання природного газу № 7/2020-Г, а також підписаного між ними у подальшому договору про реструктуризацію заборгованості від 25.01.2022 року № 25/01 в частині повного та своєчасного внесення платежів за наведеними угодами згідно з погодженим означеними контрагентами графіком погашення, у зв`язку з чим за Приватним акціонерним товариством «Київський маргариновий завод» утворилась заборгованість та виникли підстави для стягнення штрафних санкцій та компенсаційних виплат у вищевказаному розмірі.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.02.2023 у справі № 910/9486/22 позов задоволено частково.
Присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія 23 408 478 грн 79 коп. основного боргу, 3 785 156 грн 83 коп. штрафу, 1 571 585 грн 50 коп. інфляційних втрат, 260 630 грн 60 коп. 3 % річних, а також 435 387грн 78 коп. витрат по сплаті судового збору.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе за Договором про реструктуризацію грошових зобов`язань за Приватним акціонерним товариством «Київський маргариновий завод» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» станом на 15.09.2022 дійсно виникла заборгованість в загальній сумі 24 091 670,84 грн.
У той же час, до заперечень відповідача від 30.11.2022 року на відповідь на відзив на позовну заяву останнім було долучено копію платіжного доручення від 19.09.2022 № 1240259305, яке, за твердженням відповідача, свідчить про часткове погашення Приватним акціонерним товариством «Київський маргариновий завод» спірної суми боргу в розмірі 683 192,05 грн.
Суд звернув увагу, що факт оплати відповідачем на підставі платіжного доручення від 19.09.2022 № 1240259305 частини спірної заборгованості саме за Договором про реструктуризацію у розмірі 683 192,05 грн сторонами не оспорювався та був відображений самим позивачем у поданих ним в процесі розгляду справи довідках про стан розрахунків, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство «Київський маргариновий завод» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2023 у справі № 910/9486/22 та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:
2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2023 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В, судді: Іоннікова І.А, Разіна Т.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/9486/22.
08.03.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №910/9486/22.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2023 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2023 у справі №910/9486/22 залишено без руху. Надано строк на усунення недоліків.
21.03.2032 до канцелярії Північного апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.03.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №910/9486/22 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2023 у справі №910/9486/22 та призначено до розгляду на 12.04.2023.
03.04.2023 від відповідача надійшла зава про зупинення провадження у справі до розгляду та набрання законної сили рішенням у справі № 910/4316/23.
Розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/1350/23 від 11.04.2023 у зв`язку з перебуванням судді Разіної Т.І. на лікарняному, відповідно до підпунктів 2.3.25, 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/9486/22.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2023 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В, судді - Іоннікова І.А, Михальська Ю.Б.
10.04.2023 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.
Ухвалою від 11.04.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №910/9486/22 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2023 у справі №910/9486/22 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тарасенко К.В, судді - Іоннікова І.А, Михальська Ю.Б. Розгляд справи ухвалено здійснювати у раніше визначені дату та час.
12.04.2023 в канцелярії було зареєстровано клопотання представника відповідач про відкладення розгляду справи (сформоване в системі «Електронний суд» 11.04.2023.
У судовому засіданні 12.04.2023 було розглянуто клопотання представників відповідача про відкладення розгляду справи та про зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної справи та ухвалами від 12.04.2023 відмовлено у їх задоволенні.
Представники відповідача у судове засідання на стадії розгляду клопотань, суті спору та судових дебатів не з`явились, при цьому, представник відповідача був присутній у судовому засіданні на стадії проголошення вступної та резолютивної частини рішення.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним, прийнятим при неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, а також є необґрунтованим, що є підставою для його скасування.
Відповідач стверджує, що судом не взято до уваги наявність форс мажорних обставин, які звільняють відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, а крім того судом не взято до уваги платежі здійснені відповідачем у січні та лютому 2022 року.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Позивач зазначає, що відповідач звернувся до торгово-промислової палати з метою оформлення документів про наявність форс-мажорних обставин вже через місяць після подання позову у даній справі, та через 10 місяців після прострочення погашення заборгованості, та не повідомляв позивача про настання обставин, які перешкоджають належному виконанню договору, що свідчить про недобросовісність відповідача та не може бути підставою для звільнення його від відповідальності за неналежне виконання зобов`язання.

2.4. інші процесуальні дії у справі
Представники відповідача у судове засідання на стадії розгляду спору по суті не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи належне повідомлення учасників процесу про дату, час та місце розгляду справи, а також з огляду на відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, враховуючи що наявних у справі матеріалів достатньо для перегляду оскаржуваного рішення в апеляційному порядку, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами за відсутності представників відповідача.
Представник позивача у судовому засіданні заперечила проти доводів апеляційної скарги, просила відмовити у її задоволенні, а оскаржуване рішення просила залишити без змін.
Представник відповідача з`явився у судове засідання на проголошення вступної та резолютивної частини постанови.

Мотивувальна частина.
3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:
3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини
28.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» (постачальник) та Приватним акціонерним товариством «Київський маргариновий завод» (споживач) було укладено договір постачання природного газу № 7/2020-Г (далі - Договір), за умовами якого позивач зобов`язався поставити відповідачу у 2020 році природний газ в обсягах і порядку, передбачених цим Договором, а споживач зобов`язався прийняти газ та оплатити постачальнику його вартість у розмірах, строки, порядку та на умовах, передбачених цим Договором, з метою використання для власних потреб або використання в якості сировини, а не для перепродажу.
Означений правочин підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений відбитками печаток цих суб`єктів господарювання.
Пунктами 9.1, 9.1.1 Договору передбачено, що останній набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2020 року, а в частині не виконаних зобов`язань - до їх повного виконання. Цей Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.
Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення постачальником своїх обов`язків за цією угодою щодо поставки природного газу.
Проте з матеріалів справи вбачається, що всупереч умовам Договору Приватне акціонерне товариство «Київський маргариновий завод» належним чином своїх грошових зобов`язань з оплати поставленого природного газу не виконало, внаслідок чого у відповідача станом на 25.01.2022 року перед позивачем утворилася заборгованість у загальному розмірі 27 134 378,85 грн.
Враховуючи наведене, 25.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» та Приватним акціонерним товариством «Київський маргариновий завод» укладено договір про реструктуризацію заборгованості № 25/01 (далі - Договір про реструктуризацію), предметом якого є реструктуризація заборгованості споживача (відповідача) за обсяг спожитого газу, замовлену потужність та перевищення замовленої потужності, що виникла на підставі Договору.
У пункті 1.2 Договору про реструктуризацію сторони підтвердили, що станом на 10 годину ранку дати підписання цього Договору про реструктуризацію, заборгованість споживача перед постачальником за Договором складає:
- прострочена заборгованість за постачання газу - 10 037 447,84 грн, у тому числі ПДВ;
- прострочена заборгованість за замовлену потужність - 75 736,85 грн, у тому числі ПДВ;
- прострочена заборгованість за перевищення замовленої потужності - 6 263,37 грн, у тому числі ПДВ;
- поточна заборгованість за постачання газу - 16 926 230,87 грн, у тому числі ПДВ;
- поточна заборгованість за замовлену потужність - 84 190,91 грн, у тому числі ПДВ;
- поточна заборгованість за перевищення замовленої потужності - 4 509,01 грн, у тому числі ПДВ.
Всього заборгованість складає 27 134 378,85 грн.
Підписанням цього договору споживач підтверджує суму заборгованості, зазначену в пункті 1.2 цього Договору про реструктуризацію; отримання від постачальника всіх первинних документів, належним чином оформлених та в повному обсязі, що підтверджують таку заборгованість; вільне волевиявлення щодо сплати заборгованості, зазначеної в пункті 1.2 цього договору (пункт 1.3 Договору про реструктуризацію).
У пункті 1.4 Договору про реструктуризацію сторони домовилися про реструктуризацію заборгованості споживача перед постачальником за Договором у розмірі, вказаному в пункті 1.2 цього Договору про реструктуризацію, шляхом самостійного перерахування споживачем коштів на рахунок постачальника відповідно до Графіку погашення заборгованості (Додаток № 1), що є невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до пунктів 1.5, 1.6 Договору про реструктуризацію зобов`язання споживача зі сплати чергового платежу вважаються виконаними за умови надходження на рахунок постачальника коштів у термін та сумі, що встановлені Графіком погашення заборгованості (Додаток № 1). Споживач здійснює перерахування коштів на рахунок постачальника, зазначений в Основному договорі.
Укладення сторонами та дотримання споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від виконання поточних зобов`язань за Основним договором (пункт 1.7 Договору про реструктуризацію).
Пунктами 2.2.2 та 2.2.3 цієї угоди на споживача (відповідача) покладено обов`язок своєчасно вносити платежі відповідно до Графіку погашення заборгованості, що є Додатком № 1 до цього Договору про реструктуризацію, а також виконувати зобов`язання за Основним договором до їх остаточного виконання.
За умовами пунктів 4.1, 4.6 Договору про реструктуризацію останній набуває чинності з моменту підписання сторонами, скріплення печаткою сторін (за наявності) та діє до 11.07.2022 року. Цей Договір про реструктуризацію заборгованості є невід`ємною частиною Договору постачання природного газу № 7/2020-Г від 28.02.2020 року.
У Додатку № 1 до Договору про реструктуризацію сторони погодили наступний Графік погашення заборгованості:
з 25.01.2022 по 07.02.2022 включно - 900 000,00 грн;
з 08.02.2022 по 14.02.2022 включно - 900 000,00 грн;
з 15.02.2022 по 21.02.2022 включно - 900 000,00 грн;
з 22.02.2022 по 28.02.2022 включно - 900 000,00 грн;
з 01.03.2022 по 07.03.2022 включно - 900 000,00 грн;
з 08.03.2022 по 14.03.2022 включно - 900 000,00 грн;
з 15.03.2022 по 21.03.2022 включно - 900 000,00 грн;
з 22.03.2022 по 28.03.2022 включно - 1 000 000,00 грн;
з 29.03.2022 по 04.04.2022 включно - 1 000 000,00 грн;
з 05.04.2022 по 11.04.2022 включно - 1 100 000,00 грн;
з 12.04.2022 по 18.04.2022 включно - 1 100 000,00 грн;
з 19.04.2022 по 25.04.2022 включно - 1 100 000,00 грн;
з 26.04.2022 по 02.05.2022 включно - 1 300 000,00 грн;
з 03.05.2022 по 09.05.2022 включно - 1 300 000,00 грн;
з 10.05.2022 по 16.05.2022 включно - 1 300 000,00 грн;
з 17.05.2022 по 23.05.2022 включно - 1 300 000,00 грн;
з 24.05.2022 по 30.05.2022 включно - 1 500 000,00 грн;
з 31.05.2022 по 06.06.2022 включно - 1 500 000,00 грн;
з 07.06.2022 по 13.06.2022 включно - 1 500 000,00 грн;
з 14.06.2022 по 20.06.2022 включно - 1 500 000,00 грн;
з 21.06.2022 по 27.06.2022 включно - 1 500 000,00 грн;
з 28.06.2022 по 04.07.2022 включно - 1 500 000,00 грн;
з 05.07.2022 по 11.07.2022 включно - 1 334 378,85 грн.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції
Обґрунтовуючи позовні вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» у позовній заяві посилалося на те, що внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе за Договором про реструктуризацію грошових зобов`язань за Приватним акціонерним товариством «Київський маргариновий завод» виникла заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 24 091 670,84 грн.
Беручи до уваги наведене, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» звернулося до суду з означеним позовом, в якому просило суд стягнути з відповідача суму грошових коштів у загальному розмірі 29 709 122,37 грн, з яких: 24 091 670,84 грн. - основний борг, 3 785 156,83 грн - штраф, 1 571 585,50 грн - інфляційні втрати, 260 709,20 грн - 3 % річних.
Як встановлено судом першої інстанції, на момент укладення між сторонами Договору про реструктуризацію відповідач порушив взяті на себе за основним Договором постачання природного газу від 28.02.2021 року № 7/2020-Г зобов`язання щодо погашення боргу за поставлений природний газ, у зв`язку з чим, у останнього станом на 25.01.2022 року перед позивачем утворилася заборгованість у загальному розмірі 27 134 378,85 грн.
Заперечуючи проти задоволення вимог позивача, Приватне акціонерне товариство «Київський маргариновий завод» у відзиві на позовну заяву посилалося на неврахування Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» здійснених відповідачем часткових оплат суми боргу, а саме: 28.02.2022 року - на суму 142 707,79 грн, від 20.06.2022 року - на суму 100 000,00 грн, від 27.06.2022 року - на суму 100 000,00 грн, від 04.07.2022 року - на суму 100 000,00 грн, від 11.07.2022 року - на суму 700 000,00 грн.
Проте такі заперечення не беруться судом до уваги з огляду на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» при здійсненні розрахунку заявлених до стягнення з відповідача сум грошових коштів було враховано вищенаведені погашення, здійснені протягом 28.02.2022 року - 04.07.2022 року, тоді як відповідачем не було надано суду жодних доказів на підтвердження здійснення ним 11.07.2022 року часткового погашення спірної заборгованості на суму 700 000,00 грн.
При цьому, судом враховано наявність у матеріалах справи розрахунку суми основного боргу відповідача за Договором про реструктуризацію (викладеного у позовній заяві), а також двох додаткових довідок позивача про стан розрахунків між сторонами за цим правочином, підписаних головним бухгалтером Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія». У всіх наведених розрахунках (довідках) відображено аналогічні відомості про факт сплати відповідачем протягом 25.01.2022 року - 02.09.2022 року (останній платіж: 02.09.2022 року на суму 33 800,50 грн) грошових коштів у загальній сумі 2 976 508,51 грн, що також підтверджується наявними у матеріалах справи копіями відповідних платіжних документів. Сплату цих коштів відповідачем та зарахування їх на погашення боргу за Договором про реструктуризацію сторонами під час розгляду справи було визнано та цей факт не заперечувався
Зі змісту здійсненого Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» розрахунку суми основного боргу, викладеного у позовній заяві (який покладено в основу визначення ціни позову в даній справі), крім іншого, вбачається, що станом на 15.09.2022 року відповідач на виконання умов Договору про реструктуризацію перерахував позивачу суму грошових коштів у загальному розмірі 3 042 708,01 грн, у тому числі 02.09.2022 року згідно з платіжним дорученням № 1240259206 сплатив позивачу 64 466,60 грн. (призначення платежу: «Сплата за потужність газу згідно з договором № 7/2020-Г від 28.02.2020 р, в.т.ч. ПДВ 20 % 10 744,43 грн.») та 02.09.2022 року перерахував постачальнику за платіжним дорученням № 1240259205 кошти в сумі 1 732,90 грн. (призначення платежу: «Сплата за перевищення потужності згідно з договором № 7/2020-Г від 28.02.2020 р, в.т.ч. ПДВ 20 % 288,82 грн.»).
Водночас за змістом наданої позивачем довідки про стан розрахунків між сторонами за Договором про реструктуризацію (станом на 21.12.2022 року) відповідач на виконання умов Договору про реструктуризацію перерахував позивачу суму грошових коштів у загальному розмірі 3 730 126,00 грн, у тому числі 02.09.2022 року згідно з платіжним дорученням № 1240259206 сплатив позивачу 64 466,60 грн, 02.09.2022 року перерахував постачальнику за платіжним дорученням № 1240259205 кошти в сумі 1 732,90 грн. (як зазначено і в самому позові), а також 19.09.2022 року згідно з платіжним дорученням № 1240259304 сплатив позивачу 4 225,94 грн. (призначення платежу: «Оплата за перевищення потужності зг. рах. від 14.09.2022 № 60004220869 згідно з договором № 5/2020-Г від 28.02.2020 р, в.т.ч. ПДВ 20 % 704,32 грн.») та 19.09.2022 року перерахував постачальнику за платіжним дорученням № 1240259305 кошти в сумі 683 192,50 грн. (призначення платежу: «Оплата за газ природний зг. рах. від 14.09.2022 № 60004220839 згідно з договором № 7/2020-Г від 28.02.2020 р, в.т.ч. ПДВ 20 % 113 865,34 грн.»).
Більше того, за змістом наданої позивачем довідки про стан розрахунків між сторонами за Договором про реструктуризацію (станом на 31.12.2022 року) відповідач на виконання умов Договору про реструктуризацію перерахував позивачу суму грошових коштів у загальному розмірі 3 705 692,69 грн. (тобто менше, ніж у попередній довідці), у тому числі 02.09.2022 року згідно з платіжним дорученням № 1240259206 сплатив позивачу 64 466,60 грн, з яких 44 332,57 грн. було зараховано на погашення боргу за Договором про реструктуризацію, а решта 20 134,03 грн. - на оплату газу та послуг замовленої потужності у 2022 році; 02.09.2022 року перерахував постачальнику за платіжним дорученням № 1240259205 кошти в сумі 1 732,90 грн, з яких 1 659,56 грн. було зараховано на погашення боргу за Договором про реструктуризацію, а решта 73,34 грн. - на оплату газу та послуг замовленої потужності у 2022 році; а також 19.09.2022 року сплатив постачальнику за платіжним дорученням № 1240259305 кошти в сумі 683 192,50 грн. (повністю зараховані позивачем як часткова оплата боргу за Договором про реструктуризацію, що відповідає попередній довідці Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія»). Разом із тим, сплата відповідачем 19.09.2022 року згідно з платіжним дорученням № 1240259304 грошових коштів у розмірі 4 225,94 грн (призначення платежу: «Оплата за перевищення потужності зг. рах. від 14.09.2022 № 60004220869 згідно з договором № 5/2020-Г від 28.02.2020 р, в.т.ч. ПДВ 20 % 704,32 грн.») відображена у довідці від 31.12.2022 року не була, оскільки ці кошти, за поясненнями позивача, віднесені на оплату газу та послуг замовленої потужності у 2022 році.
Судом враховано приписи статті 534 Цивільного кодексу України, положення пункту 4.6 Договору про реструктуризацію, а також умови пункту 2.6 Договору № 7/2020-Г, за якими (пункт 2.6 Договору № 7/2020-Г) постачальник має право отримані від споживача грошові кошти за природний газ в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення.
Судом також взято до уваги наявні у матеріалах справи рахунки на оплату від 14.09.2022 року № 60004220839 на суму 30 214 581,47 грн (Договір постачання природного газу від 28 лютого 2020 р. № 7/2020-П) та від 14.09.2022 року № 60004220869 на суму 4 225,94 грн. (Угода про замовлення доступу до потужності газотранспортної системи від 28 лютого 2020 р. № 5/2020-П), пояснення позивача щодо порядку проведення взаєморозрахунків між сторонами та алгоритму зарахування здійснених відповідачем часткових оплат у спірних правовідносинах, а також усні пояснення представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» у судових засіданнях з цього приводу.
За змістом наведених письмових пояснень, у випадку, коли у призначенні платежу було вказано «Оплата за газ природний за Договором № 7/2020-Г від 28.02.2020», Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» здійснювало зарахування вказаних оплат в рахунок погашення заборгованості за договором із самим раннім терміном її виникнення. Враховуючи, що рахунок за спожитий природний газ виставлявся споживачу на повну суму (включаючи розмір заборгованості), у випадку, якщо у призначенні платежу було вказано «Оплата за газ природний зг. рах. від 14.09.2022 № 60004220839 згідно з договором № 7/2020-Г від 28.02.2020 р.», Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» здійснювало зарахування вказаних оплат в рахунок погашення заборгованості за природний газ договором із самим раннім терміном її виникнення. У випадку, якщо споживач (відповідач) у призначенні платежу вказував «Оплата за перевищення потужності…» або «Сплата за потужність газу», позивач здійснював зарахування вказаних оплат в рахунок погашення заборгованості за Договором за перевищення потужності або за потужність газу, також з урахуванням погашення заборгованості із самим раннім терміном її виникнення.
Разом із тим, судом встановлено, що позивачем подано фактично три відмінних за змістом розрахунки основного боргу за Договором про реструктуризацію, тоді як пояснення позивача про порядок проведення взаєморозрахунків та механізм зарахування сплачених відповідачем коштів, а також відповідні довідки про стан взаєморозрахунків між сторонами (за якими заборгованість відповідача за той же період фактично збільшилася порівняно із заявленою в позові), були подані Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» у процесі розгляду справи (лише після закриття підготовчого провадження у ній).
З огляду на викладене, судом першої інстанції правомірно зазначено, що добросовісність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі -»non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).
В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Наприклад, у статті I.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказується, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.
У той же час, як було зазначено вище, у здійсненому Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» розрахунку суми основного боргу, викладеному безпосередньо у позовній заяві та у Додатку № 3 до неї (який покладено в основу визначення ціни позову в даній справі), позивач зазначив та визнав, що відповідач станом на 15.09.2022 року на виконання умов Договору про реструктуризацію перерахував йому суму грошових коштів у загальному розмірі 3 042 708,01 грн. (у тому числі 02.09.2022 року згідно з платіжним дорученням № 1240259206 сплатив позивачу 64 466,60 грн та 02.09.2022 року перерахував постачальнику за платіжним дорученням № 1240259205 кошти в сумі 1 732,90 грн), заборгувавши таким чином Товариству з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» грошові кошти у розмірі 24 091 670,84 грн (що становить різницю між загальною сумою реструктуризованого боргу в розмірі 27 134 378,85 грн та сплаченими відповідачем коштами в сумі 3 042 708,01 грн.).
У позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування (частина 1 статті 162 Господарського процесуального кодексу України).
Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Водночас будь-яких обставин щодо поділу сплачених відповідачем та відображених у позовній заяві сум грошових коштів, зокрема, перерахованих у вересні 2022 року, та віднесення їх на погашення відмінних від спірних у даній справі зобов`язань відповідача, Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» у позові викладено не було.
При цьому, судом взято до уваги положення частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України, за якими при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.
Отже, зважаючи на відсутність у матеріалах справи належним чином оформлених, поданих позивачем та прийнятих судом до розгляду заяв Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» про зміну (доповнення тощо) предмета чи підстав позову, про збільшення розміру позовних вимог (до яких згідно з чинним господарським процесуальним законодавством додаткові письмові пояснення чи довідки про стан взаєморозрахунків не відносяться), а також беручи до уваги принцип заборони суперечливої поведінки та фактичні межі позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що до предмета доказування у даній справі належить, зокрема, встановлення наявності у Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» станом на 20.09.2022 року (день звернення позивача до суду з даним позовом) обов`язку зі сплати на користь позивача суми боргу в розмірі 24 091 670,84 грн, який є спірним у цій справі.
У той же час, судом правомірно відхилено у якості доказів погашення спірної суми боргу наявні у матеріалах справи платіжні доручення від 19.09.2022 року № 1240259304 на суму 4 225,94 грн, від 19.12.2022 року № 1459554365 на суму 50 000,00 грн, від 20.12.2022 року № 1459554373 на суму 50 000,00 грн, від 21.12.2022 року № 1459554392 на суму 50 000,00 грн. та від 21.12.2022 року № 1459554393 на суму 50 000,00 грн, оскільки кошти, сплачені за платіжним дорученням від 19.09.2022 року № 1240259304, з урахуванням призначенням цього платежу, не стосуються предмета спору в даній справі, тоді як сума перерахованих відповідачем коштів за рештою означених платіжних документів була повернута позивачем Приватному акціонерному товариству «Київський маргариновий завод» внаслідок порушення останнім умов пунктів 2.4, 2.6 Договору і пункту 1.6 Договору про реструктуризацію та неправильного зазначення платником розрахункового рахунку постачальника. Наведені обставини сторонами під час розгляду справи також не оспорювалися.
Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе за Договором про реструктуризацію грошових зобов`язань за Приватним акціонерним товариством «Київський маргариновий завод» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» станом на 15.09.2022 дійсно виникла заборгованість в загальній сумі 24 091 670,84 грн.
У той же час, як було зазначено вище, до заперечень відповідача від 30.11.2022 на відповідь на відзив на позовну заяву останнім було долучено копію платіжного доручення від 19.09.2022 року № 1240259305, яке, за твердженням відповідача, свідчить про часткове погашення Приватним акціонерним товариством «Київський маргариновий завод» спірної суми боргу в розмірі 683 192,05 грн.
Факт оплати відповідачем на підставі платіжного доручення від 19.09.2022 року № 1240259305 частини спірної заборгованості саме за Договором про реструктуризацію у розмірі 683 192,05 грн сторонами не оспорювався та був відображений самим позивачем у поданих ним в процесі розгляду справи довідках про стан розрахунків.
Разом із тим, судом встановлено, що предмет спору в частині стягнення з відповідача суми реструктуризованої заборгованості за Договором про реструктуризацію у загальному розмірі 683 192,05 грн фактично був відсутній як на момент відкриття провадження у даній справі (04.10.2022 року), так і на час звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» до суду з наведеним позовом (20.09.2022 року), оскільки вищевказаний платіж був здійснений відповідачем та проведений банком 19.09.2022 року.
За таких обставин, зазначені вище обставини зумовлюють відмову в позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» суми боргу в розмірі 683 192,05 грн.
Докази, які свідчать про здійснення відповідачем на момент вирішення даного спору будь-яких інших погашень суми спірної заборгованості за Договором про реструктуризацію, з урахуванням встановлених судом обставин, у матеріалах справи відсутні.
Беручи до уваги вищенаведене, а також враховуючи, що загальна сума основного боргу відповідача за Договором про реструктуризацію, яка складає 23 408 478,79 грн, підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, обґрунтованим є висновки суду першої інстанції про законність та обґрунтованість вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» до Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» про стягнення вказаної суми боргу, у зв`язку з чим даний позов у цій частині підлягає задоволенню.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем покладеного на нього обов`язку щодо своєчасної оплати реструктуризованих платежів за Договором про реструктуризацію, позивач просив суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» 3 % річних у загальному розмірі 260 709,20 грн, нарахованих на відповідні суми основного боргу (з урахуванням проведених відповідачем часткових погашень) у період з 22.02.2022 року по 15.09.2022 року, а також 1 571 585,50 грн інфляційних втрат, нарахованих на означені суми основного боргу протягом березня-вересня 2022 року.
При дослідженні здійсненого позивачем розрахунку заявленої до стягнення суми 3 % річних судом було встановлено, що такий розрахунок не у повній мірі відповідає положенням законодавства в силу допущених помилок при визначенні бази нарахування цих компенсаційних виплат у лютому 2022 року (позивачем заявлено до стягнення суму 3 % річних у розмірі 460,27 грн, нарахованих на суму боргу в розмірі 799 999,78 грн. у період з 22.02.2022 року по 28.02.2022 року), що призвело до їх заявлення у завищеному розмірі.
Обґрунтованою сумою 3 % річних, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за вказаний останнім період, за обрахунком суду є 3 % річних у розмірі 260 630,60 грн (у тому числі 381,67 грн за лютий 2022 року, що враховує здійснені відповідачем часткові оплати та складається з: 57,53 грн - 3 % річних, нарахованих на суму боргу в розмірі 699 999,78 грн у період з 22.02.2022 року по 22.02.2022 року; 324,14 грн. - 3 % річних, нарахованих на суму боргу в розмірі 657 291,99 грн у період з 23.02.2022 року по 28.02.2022 року).
Разом із тим, заявлена Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» сума інфляційних втрат у розмірі 1 571 585,50 грн, нарахована протягом березня-вересня 2022 року, не перевищує розрахованої судом суми вказаних компенсаційних виплат за дійсний період прострочення.
За таких обставин, стягненню з Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» на користь позивача підлягають 3 % річних у розмірі 260 630,60 грн та інфляційні втрати в сумі 1 571 585,50 грн, тоді як у задоволенні вимог постачальника про стягнення з відповідача 78,60 грн 3 % річних за Договором про реструктуризацію слід відмовити у зв`язку з необґрунтованістю.
Також, у позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова електрична компанія» згідно з наданим розрахунком (Додаток № 4 до позовної заяви) просило суд стягнути з відповідача 3 785 156,83 грн штрафу, нарахованого внаслідок порушення останнім термінів оплати платежів згідно з Графіком погашення заборгованості до Договору про реструктуризацію, починаючи з платежу з кінцевим терміном погашення до 21.02.2022 року включно.
Відповідно до пункту 3.2 Договору про реструктуризацію за неповне або часткове здійснення платежів (порушення термінів оплати) згідно Графіку погашення заборгованості (Додаток № 1), споживач зобов`язаний сплатити на користь постачальника штраф у розмірі 15 % від суми непогашеної вчасно заборгованості. Сплата штрафу не позбавляє права постачальника на здійснення заходів щодо дострокового стягнення непогашеної суми заборгованості згідно з цим договором, нараховувати на непогашену суму заборгованості пеню, проценти річних, інфляційні нарахування.
Заперечуючи проти задоволення вимог про стягнення штрафу, Приватне акціонерне товариство «Київський маргариновий завод» посилалося на необґрунтованість здійсненого позивачем розрахунку цієї штрафної санкції та неврахування здійснених відповідачем часткових оплат суми боргу (у тому числі: 28.02.2022 року на суму 142 707,79 грн, 20.06.2022 року на суму 100 000,00 грн, 27.06.2022 року на суму 100 000,00 грн, 04.07.2022 року на суму 100 000,00 грн, 11.07.2022 року на суму 700 000,00 грн, а також 19.09.2022 року на суму 683 192,05 грн).
Однак, зважаючи на порядок проведення взаєморозрахунків між сторонами та алгоритм зарахування здійснених відповідачем часткових оплат, суд дійшов висновку про обґрунтованість такого розрахунку позивача, та врахував відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження здійснення відповідачем 11.07.2022 року часткового погашення спірної заборгованості на суму 700 000,00 грн та проведення відповідачем 28.02.2022 року часткового погашення цієї заборгованості одним платежем на суму 142 707,79 грн.
Крім того, оплата відповідачем 19.09.2022 року частини суми боргу в розмірі 683 192,05 грн не впливає на обґрунтованість розрахунку позивача, складеного до моменту такої оплати, а також не спростовує факту допущення відповідачем прострочення виконання його грошових зобов`язань згідно з Графіком погашення заборгованості, зокрема до 24.02.2022 року.
Колегія суддів дослідила доводи відповідача щодо настання після 24.02.2022 року форс-мажорних обставин, та зазначає наступне.
Як було встановлено судом вище, за умовами пункту 4.6 Договору про реструктуризацію останній є невід`ємною частиною Договору постачання природного газу № 7/2020-Г від 28.02.2020 року.
Водночас за змістом пункту 7.2 Договору про настання форс-мажорних обставин, термін їх дії та припинення сторона, для якої вони наступили, сповіщає іншу сторону протягом трьох днів з моменту настання таких обставин. Неповідомлення або невчасне повідомлення про настання форс-мажорних обставин позбавляє сторону права посилатися на такі обставини.
Дані обставини повинні бути підтверджені ТПП України чи іншим компетентним органом (пункт 7.1 Договору).
Однак, Приватним акціонерним товариством «Київський маргариновий завод» не було надано суду належних доказів на підтвердження повідомлення позивача у встановлений Договором строк про настання обставин непереборної сили з долученням документів щодо неможливості виконувати спірні у даній справі грошові зобов`язання. Наведені обставини свідчать про необґрунтованість посилань відповідача на форс-мажорні обставини як на обставини, що звільняють від відповідальності за невиконання або неналежне виконання Договору (Договору про реструктуризацію, як його невід`ємної частини).
Суд також звертає увагу на те, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.
З огляду на викладене, загальний лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 року № 2024/02.0-7.1 (адресований всім, кого це стосується) щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), зумовлених військовою агресією російської федерації проти України, не відповідає вимогам конкретизації впливу відповідної форс-мажорної обставини на конкретне зобов`язання відповідача (вчасну оплату платежів за Графіком), тоді як доведення причинно-наслідкового зв`язку в такому випадку є обов`язковим.
Посилання відповідача на поданий ним до матеріалів справи Сертифікат № 3200-22-2092 про форс мажорні обставини, виданий Київською обласною (регіональною) Торгово-промислової палатою, також не свідчать про наявність підстав для звільнення Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» від відповідальності за несвоєчасне виконання спірних грошових зобов`язань з огляду на вищевикладені обставини.
Матеріали справи не містять доказів звернення до позивача з повідомленням про настання форс-мажорних обставин, водночас сам сертифікат містить лише посилання на загальновідомі обставини, такі як військова агресія, введення воєнного стану, повідомлення про відключення світла та внутрішні накази відповідача, однак не містить чіткого визначення ким саме чином вказані обставини перешкоджали та перешкоджають відповідачу виконати наявне грошове зобов`язання, яке виникло ще до настання таких обставин, а тому колегія суддів дійшла висновку, що відповідач не довів існування обставин які звільняють його від відповідальності за неналежне виконання зобов`язання.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду
Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що позивач належними та допустимими доказами довів наявність порушеного права на своєчасне отримання платежів за договором про реструктуризацію, а тому порушене право підлягає захисту в обраний позивачем спосіб.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:
4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи 
За результатами розгляду справи колегією суддів встановлено, що позивач частково довів обґрунтованість заявленого позову, що є підставою для часткового задоволення позову.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
За умовами статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (частина 1 статті 691 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Одним із різновидів господарських санкцій, які застосовуються до правопорушника у сфері господарювання, є штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойки, штрафу, пені), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (стаття 230 Господарського кодексу України).
Положеннями частини 2 статті 549 Цивільного кодексу України визначено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:
5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу
Колегія суддів відхиляє доводи відповідача щодо наявності форс мажорних обставин як підстави для звільнення від відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, оскільки відповідачем не доведено як існування щодо нього обставин непереборної сили які об`єктивно перешкоджали виконати зобов`язання за договором так і недотримання процедури щодо звернення до кредитора з повідомленням про настання обставин непереборної сили.
Крім того, судом відхиляються доводи апелянта, щодо неврахування платежів здійснених відповідачем у січні та лютому 2022 року, оскільки вказані доводи не підтвердились при дослідженні обставин справи та наявних в ній доказів.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:
Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.
Рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2023 у справі №910/9486/22 підлягає залишенню без змін.
Апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2023 у справі №910/9486/22 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:
7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:
1.          Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київський маргариновий завод» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2023 у справі №910/9486/22 залишити без задоволення.
2.          Рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2023 у справі №910/9486/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.
Повний текст рішення складено та підписано 11.07.2023.

Головуючий суддя                                                            К.В. Тарасенко 

Судді                                                                                Ю.Б. Михальська

                                                                                І.А. Іоннікова