Дата документу 18.07.2023 Справа № 336/7542/21

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ЄУН 336/7542/21 Головуючий у І інстанції: Галущенко Ю.А.
Провадження № 22-ц/807/1452/23                             Суддя-доповідач: Поляков О.З.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року         м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого:        Полякова О.З.,
суддів:        Кочеткової І.В.,
       Крилової О.В.,
секретар: Камалова В.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Кузнецова Іллі Сергійовича на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И Л А:        

У вересні 2021 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Запоріжгаз» про захист прав споживачів.
В обґрунтування позову зазначав, що на підставі договору про надання населенню послуг з газопостачання № 9519 від 10.02.2009, укладеного між ВАТ «Запоріжгаз» та позивачем, ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .
У житловому будинку було встановлено газовий лічильник №725299 G-4 Callus, який був повірений на його технічну відповідність у 2014 році, з нанесенням повірочного тавра. Одночасно із зазначеним монтажем лічильника у споживача, виконавцем встановлені відповідні охоронні пломби оператора ГРМ у місці приєднання лічильника до дворового газопроводу. 
08.02.2018 представники AT «Запоріжгаз» у присутності споживача демонтували вищевказаний лічильник, і тимчасово замінили його на інший для відправлення лічильника на чергову повірку. Під час демонтажу вказаного лічильника представники ОГС «Запоріжгаз» склали Акт про демонтаж-монтаж засобу вимірювальної техніки, у якому зафіксували актуальні покази цього лічильника на момент його демонтажу у розмірі 16845,40 куб.м, та зафіксували цілісність його пломб, після чого забрали вказаний лічильник з собою.
У цей же день, іншими особами відповідача було складено Акт № 0600174967 від 08.02.2018. У цьому акті представники відповідача також зафіксували поточні покази лічильника у розмірі 16845.40 куб.м, але також зазначили наявність, на їх думку, двох порушень, а саме: наявність позаштатного режиму роботи ЗВТ; наявність несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ.
У місці, де передбачено запис про ознайомлення з цим актом споживача, і можливість надання ним письмових пояснень, невідомими особами зроблено запис: «відмова від підпису».
Тієї ж дати відповідач без відома споживача склав Протокол № 001082 від 08.02.2018 про направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу. У цьому протоколі, зокрема, вказано, що лічильник №725299 G-4 Callus пройшов повірку у 2014 році. 
Також, 16.03.2018 відповідач без відома споживача склав Протокол № 540, згідно з яким комісія в складі п`ятьох осіб (ніколи не з`являлися за місцем встановлення ЗВТ у споживача), без проведення експертизи, затвердила Акт від 08.02.2018, та зазначила про «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ». В обґрунтування своїх висновків комісія визначила одноосібно складений відповідачем Акт № 0600174967 від 08.02.2018, Протокол направлення на експертизу № 540 від 08.02.2018 та Акт експертизи лічильника газу № 243 від 21.02.2018.
На засіданні комісії від 16.02.2018, у Протоколі № 540 відповідач зазначив, що він одноосібно зробив висновок про наявність у нього підстав для донарахування споживачу вартості, начебто, спожитого ним об`єму природного газу з 08.02.2017 до 07.02.2018, який у дійсності він ніколи не споживав. Вищевказані документи свідчать також про той факт, що після демонтажу за адресою споживача лічильник залишився у відповідача.
21.02.2018 ОГС «Запоріжгаз» призначив комісію з кола своїх працівників для проведення експертизи лічильника. Під час знаходження ЗВТ у відповідача, за відсутності споживача, лічильник було повністю розпломбовано, зазначено номер знятої пломби -RI2227910.
Як видно з акту №243 від 21.02.2018, під час проведення експертизи лічильника газу № 725299 G-4 Callus, комісія встановила такі обставини: заводські пломби, і повірочне тавро не порушено; виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ шляхом прихованих заходів; порушення цілісності конструктивних елементів вихідного патрубка; наявний сторонній отвір у вихідному патрубку, створений шляхом термічного прожигу, позаштатний режим роботи ЗВТ, лічильник не придатний до подальшої експлуатації.
Окрім того, покази лічильника до початку експертизи - 16845,42, після повірки - 16845,55. Отже, зі встановлених експертизою відомостей виходить, що жодні пломби лічильника, встановлені при його повірці відповідачем у 2014 році, порушені не були. Це свідчить про те, що за час, поки лічильник був у розпорядженні відповідача, він зазнав несанкціонованого втручання у свою роботу, адже покази відлікового механізму (цілісного за актом експертизи) збільшились щонайменше на 20 літрів, і це відбулося вже після демонтажу та вилучення лічильника у споживача.
Отже, на час демонтажу лічильника - 08.02.2018 жодні пломби лічильника порушені не були.
Однак, без порушення цілісності пломб лічильника чи його корпусу неможливо заподіяти будь-які порушення цілісності його внутрішньої конструкції, а тому ніякого несанкціонованого втручання в роботу лічильника шляхом прихованих заходів за період з моменту встановлення у споживача повіреного та опломбованого лічильника бути не могло.
Таким чином, на думку позивача, втручання у внутрішні конструктивні елементи лічильника могло бути вчинене тільки після зняття і вилучення у нього лічильника, та його подальшого розпломбування у відповідача.
З цієї причини, висновки відповідача про «несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ», є або неправильним тлумаченням результатів неповної експертизи, або його домислами, або наслідком дій самого відповідача після зняття та вилучення зазначеного лічильника у споживача, і його подальшого розпломбування.
У подальшому відповідач склав та підписав односторонній Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості, без зазначення на документі номера та дати.
Після такого донарахування вартості, начебто, спожитого споживачем об`єму природного газу, АТ «Запоріжгаз» виставило ОСОБА_1 рахунок на оплату вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, без зазначення на документі номеру та дати, у сумі 66255,84 грн.
Оскільки всі пломби лічильника 08.02.2018 були цілісні, не замінені, не пошкоджені, та зняті відповідачем, а пошкодження внутрішніх конструкцій лічильника могло відбутися тільки після його демонтажу з газопровіду, на думку позивача, відсутні підстави донарахування йому необлікованого об`єму природного газу в період з 08.02.2017 до 07.02.2018 в сумі 66255,84 грн.
Посилаючись на означені обставини, ОСОБА_1 просив суд скасувати нарахування йому вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за період з 08.02.2017 до 07.02.2018 року в розмірі 66255,84 грн. та виключити вищевказану суму заборгованості з особового рахунка за договором № 9519 від 10.02.2009.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 квітня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Кузнецова І.С. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість рішення суду першої інстанції, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. 
У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Запоріжгаз» заперечує проти її доводів, просить залишити скаргу без задоволення, рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 квітня 2023 року – без змін.
18 липня 2023 року до апеляційного суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 – адвоката Кузнецова І.С. про розгляд скарги за відсутності позивача та його представника.
У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 186, 187, 188). Клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.
Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегія суддів вирішила розглядати справу за відсутності осіб, які не з`явились.
Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з огляду на таке.
За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає повною мірою.
Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження неправомірності дій працівників АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» під час складання акту про порушення, проведення експертизи лічильника газу, нарахуванні вартості необлікованого об`єму та обсягу природного газу. Натомість, експертизою підтверджено факт несанкціонованого втручання у роботу засобу вимірювальної техніки шляхом пошкодження конструктивних елементів вихідного патрубка лічильника. Окрім того, судом встановлено, що дії працівників АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» відповідали вимогам чинного законодавства, в тому числі положенням Кодексу газорозподільних систем, у діях позивача як споживача природного газу, на якого законом покладено обов`язок збереження цілісності засобу вимірювальної техніки, встановлено несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу, що призвело до необлікованого споживання природного газу.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Суд першої інстанції встановив та підтверджено матеріалами справи, що АТ «Запоріжгаз» здійснює газопостачання на об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 , а ОСОБА_1 є абонентом та споживачем природного газу і споживачем послуг АТ «ОГС «ЗАПОРІЖГАЗ» за цією адресою.
З метою обліку обсягу спожитого природного газу на об`єкті було встановлено лічильник газу G-4 Callus №06725299.
08.02.2018 за адресою АДРЕСА_1 споживачем ОСОБА_1 та представником АТ «Запоріжгаз» складено Акт №001712 про демонтаж-монтаж засобу вимірювальної техніки, а саме: представник АТ «Запоріжгаз» здійснив демонтаж побутового лічильника газу для проведення періодичної повірки. Акт підписаний споживачем ОСОБА_1 .
З акту про порушення від 08.02.2018 №0600174967 складеного Оператором ГРМ вбачається, що за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ігоря Сікорського, 272, працівниками АТ «Запоріжгаз» було встановлено: позаштатний режим роботи ПГЛ, несанкціоноване втручання в роботу ПГЛ. Від підписання зазначеного Акту ОСОБА_1 відмовився, про що зроблено відповідну відмітку.
На виконання вимог пункту 8 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, до акту про порушення внесено інформацію щодо: 
1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення – м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 52 каб. 202;
2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення – 16.03.2018 року з 09:00 до 15:00;
3) телефон для уточнення дати та часу проведення експертизи.        
Другий примірник акту про порушення з пропозицією прибути на комісію направлений на адресу споживача листом від 08.02.2018 №ZP021-Сл-2052-0218, про що надано підтвердження.
Зважаючи на виявлення факту несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ Оператором ГРМ ініційовано проведення експертизи ЗВТ у порядку визначеному главою 10 розділу Х Кодексу газорозподільних систем.
08.02.2018 за вищевказаною адресою представники оператора ГРМ демонтовано прилад обліку природного газу Gallus G-4 06725299, про що складено протокол №001082 направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу.
У порядку п. 4 глави 11 розділу X Кодексу газорозподільних систем після зняття лічильника в присутності споживача ЗВТ упаковано в пакет, яким опломбовано пломбою Оператора ГРМ з унікальним номером С40884099. При цьому представником Оператора ГРМ, в протоколі про направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу визначено: адреса проведення експертизи; сторону, яка відповідає за доставку ЗВТ визначено АТ «Запоріжгаз»; дату та час експертизи: 14.02.2018 об 11 год. 00 хв.
Факт доставки, в належному стані, демонтованого ЗВТ для проведення експертизи підтверджується актом експертизи лічильника газу №243 від 21.02.2018, де зазначено про цілісність пломби на упаковці.
Згідно із вказаним актом експертизи лічильника газу №243 від 21.02.2018, за результатами експертизи виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ шляхом прихованих заходів: порушення цілісності конструктивних елементів вихідного патрубка - наявний сторонній отвір в вихідному патрубку, створений шляхом термічного прожигу. Позаштатний режим роботи ЗВТ. Повірочна пломба, встановлена на лічильнику не порушена, відповідає встановленому зразку. Лічильник не придатний до подальшої експлуатації, підлягає заміні. Лічильник упаковано в пакет, опломбовано пломбою № С422485023. 
Після проведення експертизи проведено позачергову повірку лічильника. За результатами повірки лічильник визнано непридатним до подальшої експлуатації, що відображено у протоколі повірки ДП «ЗАПОРІЖЖЯСТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ» від 21.02.2018 №243 та довідці ДП «ЗАПОРІЖЖЯСТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ» про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №3-0201-18 від 21.02.2018.
Комісія АТ «Запоріжгаз» з розгляду актів про порушення ухвалила рішення про часткове задоволення (в частині несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ) акту про порушення №0600174967 від 08.02.2018, що відображено у протоколі №540 від 16.03.2018.
Крім того, рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2020, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 08.10.2021, у справі №336/1645/2020 задоволено позов АТ «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого (не облікованого) об`єму природного газу за адресою: АДРЕСА_1 у період з 08.02.2017 до 07.02.2018 в сумі 66255,84 грн.
Позивачеві здійснено перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з 08.02.2017 до 07.02.2018 з урахуванням усіх газових приладів - газова плита - 1шт., газовий котел - 1 шт.), зареєстрованої 1 особи, та опалюваної площі 73,5 кв.м. Вартість не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу склала 66255,84 грн.
30.10.2018 ОСОБА_1 отримав поштою акт розрахунок та рахунок на його оплату, борг не сплатив. 
Згідно з положенням ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.
У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до вимог статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами
Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Статтею 13 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.
Відповідно до статті 59 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єкти ринку природного газу, які порушили законодавство, що регулює функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом.
Правопорушеннями на ринку природного газу зокрема є  несанкціонований відбір природного газу.
Відносини між газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) – споживачами газу регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30 вересня 2015 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України  06.11.2015 за № 1379/27824.
Згідно з пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС  несанкціонований відбір природного газу – це відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу.
Згідно з пунктом 4 глави 1 розділу І Кодекс ГРС несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу – це втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.
Приховані заходи – це несанкціоновані заходи, здійснені споживачем чи іншою особою, внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, які неможливо виявити без використання спеціальних технічних засобів, проведення земельних робіт, демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів, часткового чи повного демонтажу ЗВТ або дактилоскопічної експертизи чи перевірки метрологічних характеристик ЗВТ.
Експертиза засобу вимірювальної техніки/експертиза пломб – це комплекс заходів, які здійснюються комісією з проведення експертизи ЗВТ та пломб, яка затверджується наказом оператора ГРМ, або суб`єктами судово-експертної діяльності, діяльність яких регулюється Законом України «Про судову експертизу», з метою отримання даних щодо відповідності засобу вимірювальної техніки/пломб параметрам, визначеним їх виробниками, умовам монтажу та експлуатації, їх цілісності чи відповідності метрологічним характеристикам, а також пересвідчення у відсутності інших ознак впливу на засіб вимірювальної техніки/пломбу, які можуть свідчити про втручання в засіб вимірювальної техніки/пломбу та викривлення результатів вимірювання. 
Згідно з п. 2 глави 6 розділу Х Кодексу газорозподільних систем протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових Оператор ГРМ та споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) проводять такі спільні дії:
контрольне зняття показань ЗВТ (лічильника газу);
перевірку комерційного ВОГ та його складових відповідно до вимог цього Кодексу, зокрема контрольний огляд вузла обліку;
монтаж/демонтаж ЗВТ на повірку (періодичну, позачергову, експертну), експертизу та/або ремонт.
Відповідно до пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу у оператора газорозподільної системи (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать:  несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, зокрема лічильника газу.
Згідно з пунктом 1 глави 9 розділу Х Кодексу ГРС суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема оператор ГРМ та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного ВОГ та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного ВОГ та його складових щодо:
1) відповідності умовам експлуатації та узгодженій проектній документації чи умовам договору;
2) працездатності та/або придатності ЗВТ до застосування на підставі результатів перевірки їх метрологічних характеристик, зокрема загальної похибки вимірювання;
3) відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб;
4) відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу;
5) перевірки стану підвідного газопроводу, зокрема способу прокладання та відсутності можливості відбору газу поза вузлом обліку, в тому числі шляхом обстеження газопроводів приладовим методом на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних, розподільчих та транзитних газових мереж поза комерційним ВОГ, візуального обстеження способів монтажу і обв`язки газового та газорегулюючого обладнання;
6) відсутності несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).
Пунктом 1 глави 10 розділу Х Кодексу ГРС передбачено, що якщо під час перевірки (обстеження) комерційного ВОГ або при контрольному огляді вузла обліку за домовленістю сторін або ініціативою оператора ГРМ чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) буде ініційована експертиза щодо перевірки пошкодження пломб/ЗВТ чи несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, вони мають діяти з урахуванням положень цієї глави.
У пункті 4 глави 10 розділу Х Кодексу ГРС визначено, що споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) зобов`язаний бути присутнім під час проведення експертизи.
За неможливості бути присутнім під час проведення експертизи споживач (суміжний суб`єкт ринку природного газу) може дати письмову згоду у довільній формі на проведення експертизи без його присутності або у присутності уповноваженої ним іншої особи.
У разі неприбуття споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) та/або уповноваженої ним особи на експертизу проведення експертизи ЗВТ та/або пломби проводиться без його участі.
Згідно пункту 7 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про:
1) пошкодження пломб;
2) пошкодження ЗВТ (лічильника газу);
3) наявність зміни параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу;
4) непрацездатність комерційного ВОГ чи його складових та/або його (їх) невідповідність умовам експлуатації чи узгодженій проектній документації або умовам договору;
5) наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ;
6) наявність несанкціонованого газопроводу;
7) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).
У відповідності до абзацу 2 пункту 7 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем розрахунок необлікованого або облікованого частково об`єму природного газу внаслідок порушення здійснюється за наявності акта про порушення та у порядку, визначеному в розділі ХІ цього Кодексу.
У відповідності до пункту 1 глави 1 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем норми цього розділу щодо перерахунку (донарахування) або зміни режиму нарахування природного газу споживачу, у тому числі побутовому споживачу, який уклав з Оператором ГРМ договір розподілу природного газу, а також несанкціонованому споживачу, який знаходиться на території ліцензованій діяльності Оператора ГРМ, застосовуються за наявності акта про порушення, складеного Оператором ГРМ відповідно до вимог цього розділу.
Абзацами 1, 3 пункту 1 глави 3 розділу ХІ Кодекс ГРС встановлено, що у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму не облікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, враховуючи вказані норми матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, з урахуванням обставин, встановлених рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.11.2020 у справі № 336/1645/20, що набрало законної сили 08.10.2021, дійшов обґрунтованого висновку, що позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження неправомірності дій працівників АТ «ЗАПОРІЖГАЗ» під час складання акту про порушення, проведення експертизи лічильника газу, нарахуванні вартості необлікованого об`єму та обсягу природного газу. 
Натомість, експертизою підтверджено факт несанкціонованого втручання у роботу засобу вимірювальної техніки шляхом пошкодження конструктивних елементів вихідного патрубка лічильника. На думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно встановив, що дії працівників АТ «Запоріжгаз відповідали вимогам чинного законодавства, в тому числі положенням Кодексу газорозподільних систем, натомість у діях позивача як споживача природного газу, на якого законом покладено обов`язок збереження цілісності засобу вимірювальної техніки, встановлено несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу, що призвело до необлікованого споживання природного газу.
Скаржник не навів належних аргументів, які б безспірно свідчили про неправомірні дії працівників АТ «Запоріжгаз» при проведенні перевірки лічильника газу за адресою споживача, його експертизи з метою перевірки факту несанкціонованого споживання газу, нарахуванні вартості необлікованого об`єму та вартості природного газу.
При вирішенні спору судом встановлено, що працівники АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», здійснюючи перевірку лічильника газу та фіксуючи несанкціоноване споживання природного газу споживачем, діяли у відповідності до положень Кодексу ГРС, з дотриманням вимог Закону України «Про ринок природного газу». ОСОБА_1 не довів протилежного належними та достовірними доказами.
Наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 інші доводи є аналогічними доводам його позовної заяви та були предметом дослідження у суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується апеляційний суд .
Апеляційний суд перевірив доводи апелянта та дійшов висновку, що вони є безпідставними, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі.
При цьому, колегія суддів враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа "Проніна проти України",  № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить. Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення в оскаржуваному судовому рішенні, питання обґрунтованості висновків суду першої інстанції, колегія суддів виходить з того, що у справі, яка переглядається, було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції. 
За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку згідно з вимогами ст. 76-78, 81, 89, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим, апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Кузнецова І.С. належить залишити без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 квітня 2023 року – без змін.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Кузнецова Іллі Сергійовича – залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 квітня 2023 року у цій справі – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повна постанова складена 27 липня 2023 року.

Головуючий:

Судді: