СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року                                       м. Харків                        Справа № 922/2283/22  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Медуниця О.Є., суддя Істоміна О.А., суддя  Стойка О.В.

за участю секретаря судового засідання Гаркуши О.Л.,
представників:
позивач – Нессонов М.І.;
від позивача – Потапов К.О. (у режимі відеоконференції);
від відповідача – Подус М.О.;
третя особа – ОСОБА_1 (у режимі відеоконференції);

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.808) на рішення Господарського суду Харківської області від 30.03.2023 (суддя Лавренюк Т.А., повний текст складено 07.04.2023) у справі №922/2283/22
за позовною заявою: ОСОБА_2 , м. Харків, 
до відповідача: Садівничого товариства "Янтарь", смт. Хорошеве Харківської області, 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_1 , м. Харків, 
про визнання недійсним рішення та скасування рішення зборів

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача, Садівничого товариства "Янтарь" (далі – СТ «Янтарь»). Позивач після зміни предмета позову просить:
- визнати недійсними та скасувати рішення зборів уповноважених від 22.10.2022 щодо виключення позивача зі складу членів обслуговуючого кооперативу СТ “Янтарь”, яке розташоване у смт.Хорошеве Харківського району Харківської області, та відключення земельної ділянки позивача №167 від електропостачання, оформлені пунктом другим протоколу №1 позачергового засідання зборів уповноважених СТ “Янтарь” від 22.10.2022;
- поновити позивача у складі членів обслуговуючого кооперативу СТ “Янтарь” та відновити становище, яке існувало до порушення прав позивача на користування послугами обслуговуючого кооперативу СТ “Янтарь”, зобов`язавши СТ “Янтарь” відновити електропостачання земельної ділянки АДРЕСА_1 та розташованого на ній будинку.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 30.03.2023 у справі №922/2283/22 позов задоволено частково. Визнано недійсними та скасовано рішення зборів уповноважених від 22.10.2022 щодо виключення ОСОБА_2 зі складу членів обслуговуючого кооперативу СТ “Янтарь”, яке розташоване у смт.Хорошеве Харківського району Харківської області, та відключення земельної ділянки №167 від електропостачання, оформлені п.2 протоколу №1 позачергового засідання зборів уповноважених СТ “Янтарь” від 22.10.2022. У решті позову відмовлено. 
Не погодившись із означеним рішенням, відповідач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно з якою просить: скасувати рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у позові відмовити; у решті рішення залишити без змін.
Апелянт вважає, що оскаржуване рішення є таким, що ухвалене за наслідками неправильного застосування норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права та підлягає частковому скасуванню з наступних підстав:
- суд першої інстанції вказав, що рішення, яке було прийняте на зборах уповноважених СТ “Янтарь” 22.10.2022, не можна визнати законним, оскільки не доведено правомочності членів уповноважених та, відповідно, зборів цих уповноважених. Однак, 22.05.2021 вищим органом управління СТ “Янтарь” - загальними зборами членів було прийнято рішення про обрання та затвердження списку уповноважених членів СТ "Янтарь", обраних у 2018 році. Таке рішення було прийняте загальними зборами одноголосно, за наявності кворуму та в межах компетенції загальних зборів, установленої розділом 6 Статуту. У матеріалах справи відсутні будь-які докази визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів СТ "Янтарь" від 22.05.2021, оформленого протоколом №1 загальних зборів СТ "Янтарь" від 22.05.2021. Крім того ОСОБА_2 жодних позовних вимог щодо визнання недійсним або скасування рішення загальних зборів від 22.05.2021 у межах розглядуваної справи не заявлялось. У даному випадку суд вийшов за межі позовних вимог фактично визнавши нечинним рішення загальних зборів СТ “Янтарь” від 22.05.2021 щодо затвердження списку уповноважених за відсутності відповідних позовних вимог; 
- Пункт 6.7 Статуту СТ “Янтарь” вказує лише на те, що уповноважені обираються на загальних зборах членів товариства, що і було зроблено на загальних зборах 12.08.2018, а в подальшому список уповноважених затверджений загальними зборами 22.05.2021. При цьому у п.6.7 Статуту немає жодних вказівок на те, що члени товариства мають зробити якісь додаткові дії, окрім голосування на загальних зборах, для обрання/затвердження списку уповноважених;
- вказівка суду першої інстанції на те, що рішення зборів уповноважених від 22.10.2022 є правочином та може бути визнане недійсним з відповідних підстав, прямо суперечить правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 26.01.2022 у справі №911/2525/19;
- Збори уповноважених на 22.10.2022 скликалися за ініціативою та на вимогу Правління. Жодних порушень Статуту СТ “Янтарь” при цьому немає, оскільки наведені судом першої інстанції пункти 6.3, 6.4, 6.5 Статуту стосуються саме скликання та проведення загальних зборів, а не зборів уповноважених. Розширене трактування цих пунктів та розповсюдження їх дії на збори уповноважених є хибним та неправовим. У даному випадку Статут СТ “Янтарь” не містить вимог, які забороняють Правлінню або Голові правління Товариства скликати позачергові збори уповноважених, якщо цього потребують інтереси Товариства;
- відповідно до протоколу від 22.10.2022 правовою підставою виключення позивача, ОСОБА_2 зі складу членів кооперативу є пункт 4.7.3 Статуту Товариства і відсутність участі у господарських процесах кооперативу. У ході судового розгляду відповідач неодноразово наголошував, що під відсутністю участі у господарських процесах кооперативу мається на увазі невнесення позивачем членських внесків протягом року, що є підставою для його виключення згідно з п.4.10 Статуту. 

Через підсистему «Електронний суд» від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу (у межах визначеного судом строку), за змістом якого заявник зазначив, що повністю підтримує доводи відзиву позивача, вважає апеляційну скаргу безпідставною та необґрунтованою, підтримує обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги, викладені у відзиві позивача, вважає рішення суду першої інстанції постановленим із дотриманням вимог закону у повному обсязі, підстав для його скасування не вбачає, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін. 

Крім того третьою особою подано клопотання про зупинення провадження за апеляційною скаргою СТ “Янтарь” на рішення Господарського суду Харківської області від 30.03.2023 у справі №922/2283/22 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №922/1798/23, яка розглядається Господарським судом Харківської області.  
За змістом клопотання зазначено, що в провадженні Господарського суду Харківської області перебуває справа №922/1798/23 за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Садівничого Товариства “Янтарь” про:
- визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів СТ «Янтарь» від 12.08.2018 у частині обрання уповноважених СТ «Янтарь»;
- визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів СТ «Янтарь» від 22.05.2021 у частині підтвердження списку уповноважених членів СТ «Янтарь», обраних у 2018 році, здійснення оплати за членськими внесками та за спожиту електроенергію у готівковій формі до каси СТ «Янтарь», виключення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зі складу СТ «Янтарь» на підставі пункту 4.7.3 Статуту, відключення від електропостачання належної позивачу земельної ділянки №184.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.227 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), на яку, зокрема, посилається третя особа у вищевказаному клопотанні, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. 
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.
Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.
Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі. Так, відповідні обставини можуть мати місце у випадку, коли господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог.
Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.
При цьому сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду та ухвалення рішення у цій справі, а також саме по собі зазначення про неможливість розгляду цієї справи до розгляду іншої справи не може бути підставою для застосування п.5 ч.1 ст.227 ГПК України.
Таким чином, визначаючи наявність передбачених господарським процесуальним законом підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи, яка розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Вирішуючи питання щодо зупинення провадження у справі через неможливість її розгляду до вирішення іншої справи, суд повинен належним чином проаналізувати імовірні наслідки ухвалення судом рішення за результатом розгляду вказаної справи, їх взаємозв`язок зі спірними правовідносинами, що є предметом розгляду у цій справі, підставами позову.
Провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього.
У свою чергу, судовою колегією не встановлено наявності таких беззаперечних підстав для зупинення провадження у справі №922/2283/22 до розгляду справи №922/1798/23, не встановлено об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи. У розглядуваному випадку зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. За таких обставин відсутні правові підстави для задоволення клопотання третьої особи про зупинення провадження у справі.  

Через підсистему «Електронний суд» від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу (у межах визначеного судом строку), згідно з резолютивною частиною якого позивач просить апеляційну скаргу СТ «Янтарь» залишити без задоволення, судове рішення – без змін. При цьому за коротким змістом відзиву позивач звертає увагу на наступне:   
- рішення позачергового засідання зборів уповноважених СТ «Янтарь», яке оформлене протоколом №1 від 22.10.2022 і яким позивача безпідставно виключено зі складу членів Товариства та відключено від електропостачання, було прийнято особами без відповідних на це повноважень, з порушенням процедур їх (зборів) скликання та проведення, за відсутності позивача та/або уповноваженого ним члена Товариства, неповідомлених про проведення вказаних зборів, за недоведеності обґрунтованих підстав для цього. Позивачу не було надано можливості довести на зборах свою позицію та відповідні аргументи на захист своїх прав, як члена Товариства, а присутнім на зборах уповноважених, з урахуванням цього, - прийняти об`єктивне, справедливе та законне рішення;
- висновки Господарського суду Харківської області у справі №922/2283/22 спираються на достовірно встановлені обставини, відповідають матеріально-правовому регулюванню спірних правовідносин, а тому судове рішення ґрунтується на засадах верховенства права, відповідає правозастосовчим критеріям Верховного Суду, вимогам законності та обґрунтованості.
За змістом відзиву позивач також зазначив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат. Так, зазначено, що у зв`язку з апеляційним провадженням у справі позивач очікує понести судові витрати у загальному розмірі 25 000,00 грн., у тому числі витрати на оплату судового збору та витрати на правничу допомогу.

Крім того, ОСОБА_2 через підсистему «Електронний суд» подана заява, за змістом якої, керуючись приписами ч.8 ст.129 ГПК України, з огляду на неможливість визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу до ухвалення судового рішення за результатами апеляційного провадження, враховуючи, що обсяг професійної правничої допомоги, яка надається позивачу, не може бути відомим заздалегідь (невідома кількість судових засідань у справі, в яких адвокатом буде здійснюватись представництво, та тривалість даних судових засідань, невизначена необхідність складення можливих додаткових пояснень на вимогу суду та час, який буде витрачений адвокатом із метою їх складення, невідома необхідність складення клопотань, заяв та інших документів, вчинення інших дій), позивач заявив про те, що відповідні докази розміру понесених витрат на правничу допомогу будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача на рішення Господарського суду Харківської області від 30.03.2023 у справі №922/2283/22 та призначено розгляд означеної апеляційної скарги на 27.06.2023 о 09:30год. 
У судовому засіданні 27.06.2023 представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені. Позивач, представник позивача та третя особа проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечили, просили оскаржуване рішення залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Садівниче товариство "Янтарь" зареєстровано у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємств та громадських формувань за №14711200000000850, запис внесено 08.11.2002.
Нова редакція Статуту товариства затверджена 18.08.2002 та зареєстрована згідно рішення №5 від 08.11.2002 зборів членів СТ "Янтарь, оформленим протоколом від 05.12.2016 (далі – Статут).
Згідно з п.1.1 Статуту - СТ "Янтарь" є обслуговуючим кооперативом, створений рішенням Установчих зборів засновників, що об`єдналися на добровільній основі для задоволення потреб членів Товариства, який діє згідно Конституції України, Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України, Закону України "Про кооперацію", інших чинних нормативно-правових актів України та цього Статуту.
Відповідно до п.2.1 Статуту Товариство створено з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів Товариства на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю, поділу між ними витрат та можливих ризиків.
Пунктом 2.2 Статуту визначено, що основними завданнями Товариства є: забезпечення належного утримання земельних ділянок користувачем або власником, яких вони є (п.2.2.1); забезпечення згоди користувачів або власників земельних ділянок - членів Товариства про порядок реалізації ними своїх прав на володіння, користування та розпорядження об`єктами Товариства, що перебувають у спільній власності членів Товариства (п.2.2.2); забезпечення членів Товариства комунальними та іншими послугами (п.2.2.3); створення і розвиток інфраструктури, необхідної для задоволення потреб членів Товариства та іншої їх діяльності з метою зростання матеріального добробуту членів Товариства та задоволення інших потреб (п.2.2.4).
Членом Товариства може бути фізична особа, яка досягла 16-річного віку і виявила бажання брати участь у його діяльності (п.4.2 Статуту).
Як стверджує позивач, останній є членом СТ "Янтарь", в якому у нього у володінні є земельна ділянка № НОМЕР_1 для ведення індивідуального садівництва, на якій розташований дачний будинок.
Розділом 5 Статуту визначено права та обов`язки членів Товариства. Так, член Товариства має право, зокрема, брати участь у господарській діяльності Товариства, а також в управлінні Товариства, право голосу на його загальних зборах, право обирати та бути обраним в органи управління (п.5.1.1 Статуту).
Згідно з п.4.7 Статуту членство у Товаристві припиняється у разі: добровільного виходу з нього (п.4.7.1); смерті члена Товариства – фізичної особи (п.4.7.2); примусового виключення за рішенням Загальних зборів Товариства (п.4.7.3); припинення діяльності Товариства (п.4.7.4).
Відповідно до п.4.9 Статуту у разі, якщо член Товариства не використовує і не обробляє надану йому земельну ділянку протягом року, останній може бути виключений з членів Товариства.
У разі, якщо член Товариства не вносить протягом одного року грошові внески, які він зобов`язаний внести, відповідно до рішення загальних зборів та цього Статуту останній може бути виключений з членів Товариства (п.4.10 Статуту).
Пунктом 6.1 Статуту визначено, що вищим органом управління Товариства є загальні збори членів Товариства.
У разі коли з організаційних причин (через значну чисельність Товариства) проведення Загальних зборів неможливе, можуть бути скликані збори уповноважених (п.6.6 Статуту).
Відповідно до п.6.7 Статуту, якщо в Товаристві 60 і більше членів, то замість загальних зборів можуть скликатись збори уповноважених. Уповноважені Товариства обираються по одному від 10 членів Товариства строком на 5 років на Загальних зборах.
За умовами п.6.8 Статуту Загальні збори членів Товариства правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів, а збори уповноважених - за наявності не менше двох третин уповноважених. 
Кожен член Товариства чи уповноважений має один голос і це право не може бути передано іншій особі (п.6.9 Статуту). 
Згідно з п.6.10 Статуту рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) Товариства про прийняття, внесення змін до статуту, вступ до кооперативного об`єднання або вихід з нього та про реорганізацію або ліквідацію Товариства вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менше як 75% членів Товариства, присутніх на загальних зборах кооперативу. З інших питань рішення приймаються простою більшістю голосів членів (уповноважених) Товариства, присутніх на його загальних зборах, але не менше 50% згідно кворуму від загальної кількості членів Товариства.
22.10.2022 відбулись позачергові збори уповноважених СТ "Янтарь". Згідно з протоколом вказаних позачергових зборів уповноважених на них були присутні 25 членів уповноважених Товариства згідно із реєстром осіб, які брали участь у позачергових зборах уповноважених СТ "Янтарь".
Рішенням позачергових зборів уповноважених СТ "Янтарь", оформленим протоколом №1 від 22.10.2022, вирішено, зокрема (п.2 протоколу) припинити членство у СТ "Янтарь" Нессонова М.І. (ділянка №167), відключити від систем електромережі та водопостачання ділянку №167 (згідно п.4.7.3 Статуту СТ "Янтарь").
Як убачається з протоколу №1 від 22.10.2022, за виключення ОСОБА_2 зі складу членів СТ "Янтарь" проголосували 25 осіб, рішення прийнято одноголосно.
Не погоджуючись із означеним рішенням позачергових зборів уповноважених СТ "Янтарь", ОСОБА_2 звернувся до суду з розглядуваним позовом.  

Судова колегія враховує наступне.
Особливості створення кооперативів та ведення господарської діяльності обслуговуючими кооперативами, а також вимоги до статуту, членство, права та обов`язки членів кооперативу визначаються Законом України "Про кооперацію".
За приписами ст.8 означеного Закону Статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Статут кооперативу повинен містити, зокрема, такі відомості: умови і порядок вступу до кооперативу та виходу чи виключення з нього; форми участі членів кооперативу в його діяльності; порядок скликання загальних зборів тощо.
Згідно з положеннями ст.12 Закону України "Про кооперацію" основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.
За змістом наведених норм корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності, передбачені законом і статутними документами.
Відповідно, члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.
Статтею 15 Закону України "Про кооперацію" унормовано, що вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу. У разі коли з організаційних причин (через територіальне розміщення чи значну чисельність членів кооперативу) проведення загальних зборів членів кооперативу неможливе, статутом кооперативу може бути передбачено скликання зборів уповноважених кооперативу. Кількість членів кооперативу, які мають право делегувати уповноважених, та порядок делегування уповноважених для участі у зборах уповноважених визначаються статутом кооперативу. Рішення загальних зборів членів (зборів уповноважених) кооперативу приймаються відповідно до його статуту відкритим або таємним голосуванням.
Для визнання недійсним рішення загальних зборів (зборів уповноважених) товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера, члена) товариства. Також слід з`ясувати дотримання порядку скликання загальних зборів (зборів уповноважених), зокрема щодо належного повідомлення позивача про такі збори. 
Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення учасника товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів учасника товариства рішенням загальних зборів. Разом з тим, не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень. 
Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з прямою вказівкою закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства; прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації. При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв`язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.
Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28.01.2021 у справі №910/15906/19 та від 05.07.2022 у справі №911/2269/20.
Згідно з п.6.1 Статуту СТ "Янтарь" вищим органом управління Товариства є Загальні збори членів Товариства.
Чергові загальні збори членів Товариства скликаються Правлінням або Головою Правління у разі потреби, але не рідше одного разу на шість місяців. Про дату, час, місце проведення та порядок денний чергових Загальних зборів повідомляє уповноважений член Правління не пізніше ніж за 10 (десять) робочих днів до їх проведення. Повідомлення здійснюється шляхом надсилання листа на поштову або електронну адресу, або у вигляді усного повідомлення з поставленням підпису у відповідному документі (під розписку) (п.6.3 Статуту).
Позачергові загальні збори членів Товариства скликаються на вимогу: 1) не менше третини членів Товариства; 2) ревізійної комісії Товариства; 3) органу управління кооперативного об`єднання, членом якого він є (п.6.4 Статуту).
Пунктом 6.5 Статуту визначено, що позачергові загальні збори членів Товариства повинні бути скликані протягом 20 днів з дня надходження такої вимоги. У разі незабезпечення Правлінням (головою) Товариства скликання позачергових загальних зборів вони можуть бути скликані особами, які вимагали їх скликання, протягом наступних 20 днів.
Згідно з п.6.6 Статуту, у разі коли з організаційних причин (через значну чисельність Товариства) проведення Загальних зборів неможливе, можуть бути скликані збори уповноважених.
Пунктом 6.7 Статуту визначено, якщо в Товаристві 60 і більше членів, то замість загальних зборів можуть скликатись збори уповноважених. Уповноважені Товариства обираються по одному від 10 членів Товариства строком на 5 років на Загальних зборах.
Як убачається з матеріалів справи, 22.10.2022 відбулись позачергові збори уповноважених СТ "Янтарь", на яких, зокрема, було прийнято рішення про припинення членства позивача у СТ "Янтарь" та про відключення від систем електромережі та водопостачання його земельної ділянки №167.
Порядок обрання уповноважених, які мають право проводити збори уповноважених замість Загальних зборів, визначено пунктом 6.7 Статуту, зміст якого викладено вище. Матеріали справи не містять доказів проведення належної процедури обрання членами Товариства та делегуванням ними своїх прав особам, які приймали участь у позачергових зборах уповноважених СТ “Янтарь” від 22.10.2022 та приймали рішення на таких зборах.
За змістом апеляційної скарги СТ “Янтарь” стверджує, що уповноважених СТ "Янтарь" було обрано загальними зборами товариства 12.08.2018, а 22.05.2021 вищим органом управління СТ “Янтарь” - загальними зборами членів було прийнято рішення про обрання та затвердження списку уповноважених. Апелянт зазначає, що  у матеріалах справи відсутні докази визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів СТ "Янтарь" від 22.05.2021, оформленого протоколом №1 загальних зборів СТ "Янтарь" від 22.05.2021. 
Судова колегія звертає увагу, що матеріали справи не містять протоколу Загальних зборів від 12.08.2018, на яких, за твердженнями відповідача, було обрано членів товариства на проведення зборів уповноважених. За відсутності означеного протоколу суд позбавлений можливості встановити факт належного обрання уповноважених осіб товариства.
До матеріалів справи надано протокол №1 Загальних зборів СТ "Янтарь" від 22.05.2021.
Аналізуючи цей протокол судова колегія встановила наступне.
Згідно протоколу №1 Загальних зборів СТ "Янтарь" від 22.05.2021, до порядку денного на загальні збори було винесено наступні шість питань: звіт ревізійної комісії; прийняття кошторису грошових витрат на 2021 рік; звіт голови ОСОБА_3 за період з 01.10.2020 по 01.05.2021; вибори правління СТ "Янтарь"; вибори голови СТ "Янтарь"; різне. По шостому питанню порядку денного "Різне" прийнято рішення про підтвердження та одноголосне голосування за список уповноважених членів СТ "Янтарь", обраних у 2018 році, з посиланням на п.6.7 Статуту.
Тобто, усупереч твердженням скаржника, на означених загальних зборах СТ "Янтарь" уповноважені члени не обиралися, а було лише голосування за список уповноважених членів СТ "Янтарь", обраних у 2018 році.
Крім того до протоколу №1 Загальних зборів СТ "Янтарь" від 22.05.2021 додано «Реєстр осіб, присутніх на загальних зборах членів Садівничого товариства "Янтарь"», відповідно до якого з 217 членів СТ "Янтарь" на Загальних зборах присутні 117 та напроти 31 прізвища стоїть примітка "упл".
Як вірно зазначено судом першої інстанції, уповноваження - фактично це є представництво одним членом товариства іншого члена товариства або декількох членів товариства, про що зазначено в п.6.7 Статуту Товариства, яким затверджено норму представництва - 1 представник від 10 членів Товариства.
У контексті приписів ч.ч.1, 2 ст.237 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.
З огляду на положення Статуту Товариства (п.6.7) та норми ЦК України (ст.237), кожен член Товариства має особисто уповноважити іншого члена Товариства на участь у зборах уповноважених. При цьому таке уповноваження має бути підтверджено певними доказами.
Місцевий суд правильно встановив, що Статутом СТ "Янтарь" не визначено конкретного порядку (процедури) уповноваження членів Товариства на участь в зборах уповноважених. Разом з тим, таке право (представництво, волевиявлення члена товариства) має бути підтверджено письмовими доказами (заявами членів Товариства, протоколами груп членів Товариства з виборів уповноважених тощо), з яких буде чітко встановлено, якого члена Товариства уповноважили певні 10 інших членів Товариства приймати участь у зборах уповноважених членів СТ "Янтарь"від їх імені.
За змістом апеляційної скарги відповідач зазначає, що такі висновки є суперечливими і що п.6.7 Статуту не має жодних вказівок на те, що члени Товариства мають зробити якісь додаткові дії, окрім голосування на загальних зборах, для обрання/затвердження списку уповноважених.
Однак, відповідно до п.6.7 Статуту уповноважені Товариства обираються по одному від 10 членів Товариства строком на 5 років на Загальних зборах. 
Термін «обрання» передбачає певну процедуру, проведення зборів членів товариства.
У свою чергу, матеріали справи не містять доказів належної процедури проведення таких виборів уповноважених.
Безпідставним також є посилання відповідача на Реєстр осіб присутніх на загальних зборах членів СТ "Янтарь", який затверджено протоколом №1 від 22.05.2021, як на доказ обрання уповноважених.  Так, з означеного Реєстру не вбачається вчинення дій будь-яким членом Товариства, зокрема і позивачем, щодо уповноваження осіб, які приймали участь у позачергових зборах уповноважених 22.10.2022, проводити збори уповноважених членів СТ "Янтарь" та представляти їх інтереси на таких зборах.
Оскаржуване рішення зборів уповноважених було прийнято на позачергових їх зборах.
Господарський суд Харківської області в оскаржуваному рішенні також звернув увагу на те, що оскаржуваний протокол позачергового засідання зборів уповноважених СТ “Янтарь” від 22.10.2022 не містить жодної інформації, на чию вимогу були скликані такі позачергові збори уповноважених, у той час як пунктом 6.4 Статуту передбачено підстави скликання позачергових зборів, а саме на вимогу: не менше третини членів Товариства; Ревізійної комісії Товариства; органу управління кооперативного об`єднання, членом якого він є.
В апеляційній скарзі СТ “Янтарь” стверджує, що відповідно до наданих відповідачем відповідей на запитання позивача, а також пояснень у ході судового розгляду справи вбачається, що збори уповноважених на 22.10.2022 скликалися за ініціативою та на вимогу Правління. При цьому, на переконання апелянта, жодних порушень Статуту СТ “Янтарь” при цьому немає, оскільки наведені судом першої інстанції пункти 6.3 - 6.5 Статуту стосуються саме скликання та проведення загальних зборів, а не зборів уповноважених. 
Судова колегія вважає, що доводи апелянта є необгрунтованими, оскільки за положеннями Статуту відповідача статус загальних зборів та зборів уповноважених, як вищого органу управління Товариством є однаковим : однакові повноваження з прийняття рішень і однаковий порядок (процедура) скликання, який в будь-якому разі покликаний гарантувати забезпечення права учасника (акціонера, члена) юридичної особи на участь в управлінні нею. За таких обставин, за відсутності в оскаржуваному протоколі інформації про те, на чию вимогу були скликані позачергові збори уповноважених, посилання скаржника на те, що такі збори скликалися за ініціативою та на вимогу Правління, відхиляються  судовою колегією, як такі, що не підтверджені жодними доказами. 
Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено правомочності відповідних членів уповноважених та, відповідно, зборів цих уповноважених. Зазначене є безумовною підставою для визнання недійсним рішення зборів уповноважених від 22.10.2022, оформленого п.2 протоколу №1 позачергового засідання зборів уповноважених СТ “Янтарь” від 22.10.2022 щодо виключення позивача зі складу членів обслуговуючого кооперативу СТ “Янтарь” та відключення його земельної ділянки №167 від електропостачання, як незаконного.
За змістом апеляційної скарги СТ "Янтарь" стверджує, що у даному випадку суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог фактично визнавши нечинними рішення загальних зборів СТ “Янтарь” від 22.05.2021 щодо затвердження списку уповноважених за відсутності відповідних позовних вимог. 
Спростовуючи ці твердження, судова колегія зазначає наступне. 
Відповідно до положень ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.2). Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.3).
При цьому згідно з ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У даному випадку Господарський суд Харківської області не приймав судового рішення про недійсність (або нечинність, як вказує апелянт) рішення загальних зборів СТ “Янтарь” від 22.05.2021 щодо затвердження списку уповноважених, а лише дослідив повноваження осіб, які приймали оскаржуване позивачем рішення зборів уповноважених СТ “Янтарь”. 
Здійснення оцінки процедури, за якою відповідачем було прийняте оскаржуване рішення, входить у предмет дослідження в межах розглядуваної справи.      
Посилання апелянта на вихід суду за межі позовних вимог спростовуються змістом резолютивної частини оскаржуваного рішення, згідно з якою позов задоволено частково в межах заявлених позивачем вимог (тобто, за межі предмету позову суд не виходив).

Східний апеляційний господарський суд, також враховує, що виключення члена з кооперативу - це передбачена законом форма корпоративної відповідальності, спрямована на одностороннє припинення корпоративних правовідносин за рішенням юридичної особи внаслідок порушення членом кооперативу своїх статутних обов`язків. На відміну від виходу з числа членів кооперативу, виключення має примусовий характер і не залежить від бажання цього члена кооперативу та можливе лише за наявності підстав, визначених законом та установчими документами кооперативу.
У рішенні загальних зборів (зборів уповноважених) кооперативу про виключення його члена повинні міститися обґрунтовані причини такого виключення і зазначено, які саме факти невиконання статутних обов`язків стали підставою для виключення. Відсутність відповідних відомостей у рішенні про виключення члена кооперативу може бути підставою для визнання зазначеного рішення недійсним судом за позовом такого члена кооперативу. Недоведеність під час судового розгляду справи у встановленому процесуальним законом порядку обставин порушення позивачем положень Статуту, як необхідної умови його виключення зі складу членів кооперативу, є достатньою самостійною підставою для визнання незаконним рішення кооперативу про виключення позивача з членів кооперативу. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.02.2021 у справі №923/226/20, на яку обґрунтовано послався суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні.
Відповідно до п.п.4.9, 4.10 Статуту у разі, якщо член Товариства не використовує і не обробляє надану йому земельну ділянку протягом року, останній може бути виключений з членів Товариства. У разі, якщо член Товариства не вносить протягом одного року грошові внески, які він зобов`язаний внести, відповідно до рішення загальних зборів та цього Статуту останній може бути виключений з членів Товариства.
У свою чергу, оскаржуваний протокол зборів уповноважених СТ "Янтарь" №1 від 22.10.2022 не містить посилань на порушення позивачем відповідних норм Статуту щодо його корпоративних обов`язків із вказівкою на невиконання позивачем статутних обов`язків, які стали підставою для його примусового виключення зі складу учасників. Враховуючи вищевикладену позицію Верховного Суду, відсутність таких відомостей у рішенні про виключення члена кооперативу є достатньою самостійною підставою для визнання незаконним рішення кооперативу про виключення позивача з членів кооперативу.
За змістом апеляційної скарги СТ "Янтарь" стверджує, що відповідно до протоколу від 22.10.2022 правовою підставою виключення позивача, ОСОБА_2 зі складу членів кооперативу є пункт 4.7.3 Статуту Товариства і відсутність участі у господарських процесах кооперативу. При цьому, за твердженнями скаржника, у ході судового розгляду відповідач неодноразово наголошував, що під відсутністю участі у господарських процесах кооперативу мається на увазі невнесення позивачем членських внесків протягом року, що є підставою для його виключення згідно з п.4.10 Статуту. 
Як убачається зі змісту протоколу №1 позачергового засідання зборів уповноважених СТ «Янтарь» від 22.10.2022, по питанню 2 порядку денного вирішили: «Припинити членство у СТ «ЯНТАРЬ» Нессонова М.І. (ділянка №167),… Відключити від систем електромережі та водопостачання ділянки №167… (згідно п.4.7.3 Статуту СТ «ЯНТАРЬ»)». 
Однак, Східний апеляційний господарський суд зазначає, що згідно з п.4.7.3 Статуту членство в Товаристві припиняється в разі примусового виключення за рішенням Загальних зборів Товариства. При цьому підстави примусового виключення за рішенням Загальних зборів Товариства конкретизовані у п.п.4.9, 4.10 Статуту. Оскаржуваний протокол не містить посилань на пункти 4.9, 4.10 Статуту, а також на  факти невиконання статутних обов`язків, як і не містить обґрунтування причин виключення позивача.
В оскаржуваному проколі у п.2 зазначено: «Слухали: ОСОБА_4 , який довів до загальних зборів інформацію про рішення щодо припинення членства у СТ «ЯНТАРЬ» ОСОБА_2 та ОСОБА_1 згідно протоколу загальних зборів від 22.05.2021. На теперішній час вказаними членами СТ «Янтарь» не було вчинено жодних заходів щодо висловлення позиції та відсутність участі у господарських процесах кооперативу». 
Однак, саме лише посилання апелянта на те, що під відсутністю участі у господарських процесах кооперативу мається на увазі невнесення позивачем членських внесків протягом року, за відсутності відповідних зазначень у проколі зборів уповноважених, не може бути прийнято судом. 
Східний апеляційний господарський суд, разом з іншим, враховує, що рішення про виключення позивача зі складу СТ «Янтарь» прийняте за відсутності позивача, якого не було повідомлено про проведення позачергових зборів уповноважених від 22.10.2022. Факт неповідомлення ОСОБА_2 про проведення означених зборів підтвердив представник відповідача у судовому засіданні 27.06.2023. 
Судова колегія зазначає, що з огляду на неповідомлення про проведення зборів уповноважених позивач був позбавлений можливості довести на зборах свою позицію та відповідні аргументи на захист своїх прав, як члена Товариства, що є порушенням його прав.
За таких обставин рішення, яке було прийняте на зборах уповноважених від 22.10.2022, не можна визнати законним, з підстав означених вище.

Судова колегія погоджується з висновком Господарського суду Харківської області про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у частині визнання недійсними та скасування рішення зборів уповноважених від 22.10.2022 щодо виключення позивача зі складу членів обслуговуючого кооперативу СТ “Янтарь” та відключення його земельної ділянки №167 від електропостачання, оформлених п.2 протоколу №1 позачергового засідання зборів уповноважених СТ “Янтарь” від 22.10.2022.
Відповідач у апеляційній скарзі, разом з іншим, стверджує про безпідставність вказівки суду першої інстанції на те, що рішення органів управління товариством (у даному випадку рішення зборів уповноважених від 22.10.2022) є правочином та може бути визнане недійсним з відповідних підстав.
Дійсно, відповідно до усталеної позиції Верховного Суду, (викладеної, зокрема, у постанові Верховного Суду від 26.01.2022 у справі №911/2525/19, на яку посилається апелянт) рішення загальних зборів юридичних осіб за своєю правовою природою не є правочинами. Натомість такі рішення є актами ненормативного характеру, тобто офіційними письмовими документами органу управління юридичної особи, що породжують правові наслідки, спрямовані на врегулювання господарських відносин. За таких обставин рішення, прийняті загальними зборами, є актами індивідуальної дії, оскільки їх приписи вважаються обов`язковими для обмеженого кола суб`єктів господарських відносин. Рішення загальних зборів, як акти індивідуальної дії, можуть бути визнані недійсними в судовому порядку у разі їх невідповідності вимогам законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, що видав (затвердив) таке рішення.
До того ж відповідно до ст.14 Закону України «Про кооперацію» виключення з членів кооперативу може бути оскаржено до суду.
З огляду на наведене, судова колегія зазначає, що означене посилання суду першої інстанції не вплинуло на правильність прийняття оскаржуваного  рішення, а тому не може становити підставу для скасування судового рішення від 30.03.2023.

Рішення Господарського суду Харківської області від 30.03.2023 у справі №922/2283/22 в частині розгляду позовних вимог про поновлення позивача у складі членів обслуговуючого кооперативу СТ “Янтарь” та відновлення становища, яке існувало до порушення його прав на користування послугами обслуговуючого кооперативу СТ “Янтарь”, зобов`язавши СТ “Янтарь” відновити електропостачання земельної ділянки №167 та розташованого на ній будинку, (відмови в задоволенні позову в названій частині) не оскаржується та з огляду на положення ст.269 ГПК України судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Слід зазначити, що аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України". Зокрема, Європейський суд з прав людини у означеному рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У розглядуваній справі апелянту надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків Господарського суду Харківської області.
Приймаючи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для залишення апеляційної скарги відповідача без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 30.03.2023 у справі №922/2283/22 - без змін.
З урахуванням приписів ст.129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Харківської області від 30.03.2023 у справі №922/2283/22 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 06.07.2023.

Головуючий суддя                                                                    О.Є. Медуниця

Суддя                                                                                           О.А. Істоміна  

Суддя                                                                                           О.В. Стойка