ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року 
м. Київ
справа №580/244/23
адміністративне провадження № К/990/20420/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді - Мацедонської  В.  Е.,
суддів: Радишевської  О.  Р., Губської  О.  А. 
розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу
за позовом Приватного підприємства «Еліт-Транс» до Виконавчого комітету Черкаської міської ради про скасування рішень, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою Приватного підприємства «Еліт-Транс» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2023 року (головуючий суддя Беспалов  О.  О., судді: Парінов  А.  Б., Ключкович  В.  Ю.)
І. Суть спору
У січні 2023 року Приватне підприємство «Еліт-Транс» (далі - позивач, ПП «Еліт-Транс») звернулося до суду з позовом до Виконавчого комітету Черкаської міської ради, в якому просило суд:
- скасувати як незаконне рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 27  грудня 2022 року №  1212 «Про дострокове розірвання в односторонньому порядку договору на перевезення автомобільним транспортом від 06  травня 2021  року     №  17-21»;
- скасувати як незаконне рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 27  грудня 2022  року №  1213 «Про дострокове розірвання в односторонньому порядку договору на перевезення автомобільним транспортом від 12  лютого 2019  року       №  2-19».
13 березня 2023 року до Черкаського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просив:
- зупинити на час розгляду адміністративної справи №  580/244/23 юридичну дію рішень Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 27  грудня 2022 року №  1212 «Про дострокове розірвання в односторонньому порядку договору на перевезення автомобільним транспортом від 06  травня 2021  року №  17-21» та від 27  грудня 2022  року №  1213 «Про дострокове розірвання в односторонньому порядку договору на перевезення автомобільним транспортом від 12  лютого 2019  року №  2-19»;
- заборонити Виконавчому комітетові Черкаської міської ради вчиняти певні дії, а саме: укладати на час вирішення цієї адміністративної справи №  580/244/23 з іншими перевізниками короткострокові договори на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на маршрутах загального користування №  7 «Вантажний порт - вулиця Генерала Момота» та №  22 «вул. Сумгаїтська - ВАТ ЧЛФЗ «Аврора», які обслуговуються ПП «Еліт-Транс» на підставі договорів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом від 12  лютого 2019  року №  2-19 та від 06  травня 2021  року №  17-21.
На обґрунтування заяви ПП «Еліт-Транс» зазначило, що в разі виходу автобусів позивача із вказаних маршрутів №  7 та №  22 фактично означатиме закриття підприємства та припинення його господарської діяльності у сфері транспортних послуг м. Черкаси, що є безумовною підставою для вжиття заходів забезпечення позову у цій справі, оскільки в іншому випадку розгляд цієї справи матиме формальний характер. Позивач указує, що спірні рішення містять очевидні ознаки протиправності, оскільки їх прийнято з порушенням вимог, встановлених Законом України «Про автомобільний транспорт» та постанови Кабінету Міністрів України від 03  грудня 2008  року №  1081 «Про затвердження Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування», оскільки розірвання договору можливе в разі невиконання перевізником попередження про недопущення порушення умов договору, однак жодного попередження на адресу позивача не надходило.
ІІ. Установлені судом першої інстанції фактичні обставини справи, судове рішення суду апеляційної інстанції та мотиви його ухвалення.
ПП «Еліт-Транс» є суб`єктом господарювання - перевізником, який згідно з ліцензією серії АГ №  587965 від 02  серпня 2011  року має право на надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів автомобільним транспортом та займається господарською діяльністю за допомогою рухомого складу автобусного парку.
Рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 23  січня 2019 року №  14 «Про визнання ПП «Еліт-Транс» переможцем конкурсу за об`єктом конкурсу №  14» позивача було визначено переможцем конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування №  22 «вул. Сумгаївська - ВАТ ЧЛФЗ «Аврора» у місті Черкаси.
На підставі цього рішення 12  лютого 2019  року між позивачем та відповідачем було укладено публічно-правовий договір на перевезення пасажирів автомобільним транспортом №  2-19 на автобусному маршруті «вул. Сумгаївська - ВАТ ЧЛФЗ «Аврора» у місті Черкаси терміном на п`ять календарних років з моменту його підписання.
Також рішенням Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 20  квітня 2021  року №  403 «Про визнання переможця конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування у місті Черкаси за об`єктом конкурсу №  3» позивача було визначено переможцем конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування №  7 «Вантажний порт - вул. Генерала Момота» у місті Черкаси.
На підставі цього рішення 06  травня 2021  року між позивачем та відповідачем було укладено публічно-правовий договір на перевезення пасажирів автомобільним транспортом №  17-21 на автобусному маршруті «Вантажний порт - вул. Генерала Момота» у місті Черкаси терміном на один календарний рік з моменту його підписання.
Рішеннями Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 27  грудня 2022 року №  1212 та №  1213 достроково розірвано в односторонньому порядку договір на перевезення автомобільним транспортом від 06  травня 2021  року №  17-21 та від 12  лютого 2019  року №  2-19 відповідно.
Указані обставини стали підставою для звернення ПП «Еліт-Транс» з цим позовом за захистом порушених, на його думку, прав та інтересів.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 15 березня 2023 року заяву ПП «Еліт-Транс» про забезпечення позову задоволено. Зупинено дію рішень Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 27  грудня 2022  року №  1212 «Про дострокове розірвання в односторонньому порядку договору на перевезення автомобільним транспортом від 06  травня 2021  року №  17-21» та від 27  грудня 2022  року №  1213 «Про дострокове розірвання в односторонньому порядку договору на перевезення автомобільним транспортом від 12  лютого 2019  року №  2-19». Заборонено Виконавчому комітету Черкаської міської ради вчиняти дії щодо укладення з іншими перевізниками договорів на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на маршрутах загального користування №  7 «Вантажний порт - вул. Генерала Момота» та №  22 «вул. Сумгаїтська - ВАТ ЧЛФЗ «Аврора».
Суд першої інстанції виходив з того, що заявлений захід забезпечення позову є співмірним до вимог, з якими звернувся позивач. Суд зазначив, що обставинам невиконання позивачем вимог договорів на перевезення буде надана оцінка судом у рішенні суду за наслідками розгляду цієї справи. Водночас до перевірки судом правомірності підстав прийняття оскаржуваних рішень, відповідачем на виконання вимог пункту 55 Порядку №  1081 буде призначено нового перевізника у зв`язку з прийняттям рішення про розірвання договору з позивачем. З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що невжиття заявленого заходу забезпечення, навіть у випадку подальшого задоволення судом позовних вимог, може призвести до неможливості поновлення оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16  травня 2023  року апеляційну скаргу Виконавчого комітету Черкаської міської ради на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 15 березня 2023 року задоволено. Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 15 березня 2023 року скасовано та прийнято нову постанову, якою заяву ПП «Еліт-Транс» про вжиття заходів забезпечення позову залишено без задоволення.
Суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем оскаржуються рішення відповідача, прийняття яких належить до повноважень саме Виконавчого комітету Черкаської міської ради, у зв`язку з чим очевидна протиправність саме оскаржуваних дій та рішень суб`єкта владних повноважень (Виконавчого комітету Черкаської міської ради) та їх наслідків має бути встановлена під час розгляду справи по суті. 
Також суд апеляційної інстанції зазначив, що підприємницька діяльність здійснюється на власний ризик підприємця. Отже, підприємство приймає на себе будь-які наслідки підприємницької діяльності, як позитивні, так і негативні. Перекладання відповідальності за ведення власної діяльності на інших суб`єктів є недопустимим. Проте заборона укладати на час вирішення справи в суді з іншими перевізниками договори на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на маршрутах загального користування №  7 «Вантажний порт - вул. Генерала Момота» та №  22 «вул. Сумгаїтська - ВАТ ЧЛФЗ «Аврора» впливає на порушення інтересів територіальної громади міста Черкаси, а саме - для забезпечення безперебійного проїзду жителів цього міста, оскільки, зупинивши оскаржувані рішення, взагалі зупиниться перевезення пасажирів на вказаних маршрутах. Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що такі заходи забезпечення позову, як заборона Виконавчому комітету Черкаської міської ради вчиняти певні дії, а саме: укладати на час вирішення адміністративної справи в суді з іншими перевізниками договори на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на маршрутах загального користування №  7 «Вантажний порт - вул. Генерала Момота» та №  22 «вул. Сумгаїтська - ВАТ ЧЛФЗ «Аврора», не є адекватними предмету позову, оскільки стосуються необмеженого кола осіб.
IІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
01 червня 2023 року ПП «Еліт-Транс» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16  травня 2023  року.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 09  червня 2023  року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою на підставі частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19  вересня 2023  року призначено склад колегії суддів: Мацедонська  В.  Е. (головуючий суддя), Радишевська  О.  Р., Губська  О.  А.
ІV. Касаційне оскарження
У касаційній скарзі ПП «Еліт-Транс» просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, ухвалу суду першої інстанції залишити в силі.
На обґрунтування позиції скаржник посилається на те, що при поданні апеляційної скарги першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Черкаської міської ради Тищенко  С. не було дотримано положень чинного процесуального законодавства щодо засвідчення повноважень представника та належного оформлення документів органу місцевого самоврядування. На думку позивача, апеляційна скарга повинна була містити особистий підпис міського голови або назву посади та особистий підпис особи, яка, відповідно до вимог закону, наділена правом підписання апеляційної скарги. Стверджує, що Тищенко  С. не належить до осіб, які уповноважені на вчинення дій від імені юридичної особи (Виконавчого комітету Черкаської міської ради) без довіреності.
ПП «Еліт-Транс» уважає, що суд апеляційної інстанції нічим не спростував доводи позивача, що оскаржувані рішення від 27  грудня 2022  року №  1212, №  1213 прийняті з порушенням вимог пункту 55 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, за яким передбачено, що організатор конкурсу (Виконавчий комітет Черкаської міської ради) зобов`язаний забезпечити дострокове розірвання договору з автомобільним перевізником-переможцем конкурсу у разі наявності фактів порушення ним умов договору, і таке розірвання відбувається після невиконання протягом місяця надісланого організатором попередження перевізникові про недопущення порушення умов договору. При цьому, позивач стверджує, що ніякого попередження від відповідача щодо невиконання ПП «Еліт-Транс» умов згаданих договорів останній не отримував. Позивач уважає, що вказані обставини підтверджують очевидну протиправність оскаржуваних рішень від 27  грудня 2022  року №  1212, №  1213, а тому наявні підстави для забезпечення позову.
Скаржник зауважує, що виконання спірних рішень Виконавчого комітету Черкаської міської ради від 27  грудня 2022  року №  1212, №  1213 неодмінно призведе до припинення надання позивачем транспортних послуг на маршрутах загального користування №  7 та №  22 у місті Черкаси, а також зумовить стрімке падіння прибутковості підприємства внаслідок відсутності пасажирських перевезень, і, як наслідок, припинення господарської діяльності в цілому.
Виконавчий комітет Черкаської міської ради подав відзив на касаційну скаргу, у якому просить відмовити у її задоволенні, постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін. Відповідач зазначає, що будь-яких прийнятних та переконливих обґрунтувань того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат ПП «Еліт-Транс» не було надано до суду ані під час подання заяви про забезпечення позову, ані під час подання касаційної скарги. При цьому, у матеріалах справи відсутні докази того, що невжиття заходів забезпечення позову будь-яким чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Також відповідач наголошує на тому, що наявність очевидних ознак протиправності рішень від 27  грудня 2022  року №  1212, №  1213 може бути встановлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи під час розгляду її по суті. 
Крім того, відповідач уважає, що доводи позивача стосовно неналежного оформлення повноважень підписанта апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки до апеляційної скарги були додані розпорядження міського голови та листок непрацездатності міського голови, а тому апеляційну скаргу було підписано саме першим заступником голови з питань діяльності виконавчих органів ради - Тищенком  С., згідно з розподілом повноважень.
V. Релевантні джерела права й акти їх застосування.
Статтею 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 151 КАС України позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії.
Приписами частини другої статті 151 КАС України встановлено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження (частина перша статті 156 КАС України). 
VІ. Висновки Верховного Суду
Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судового рішення здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевірка правильності застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина перша статті 341 КАС України).
Оцінюючи обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з такого.
Забезпечення позову - це надання позивачеві тимчасової правової охорони його прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили. Заходи забезпечення позову є втручанням суду у спірні правовідносини до їх вирішення, тому вони повинні застосовуватися судом з підстав та в порядку, прямо передбаченому законом.
Водночас підстави забезпечення позову, передбачені частиною другою статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Подібна правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 24  січня 2019 року у справі №  826/7496/18.
Щодо наявності очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення таким рішенням прав, свобод або інтересів осіб, які звернулися до суду, як підстави для забезпечення позову, то вони повинні, насамперед, існувати поза обґрунтованим сумнівом. Отже, суд, який застосовує заходи забезпечення позову з цих підстав, повинен бути переконаний у тому, що відповідне рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, визначеними частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивачів і вжиття заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень. У іншому випадку, висновки суду про наявність очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення ним прав, свобод чи інтересів позивачів до розгляду справи по суті, свідчать про наперед сформовану судом правову позицію по справі.
Отже, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має встановити наявність саме таких ознак, які свідчать про протиправність оскаржуваного рішення поза обґрунтованим сумнівом, а не встановлювати правомірність/протиправність оскаржуваного рішення на цій стадії.
Згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий захист в адміністративних справах, прийнятими Комітетом Міністрів Ради Європи від 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акту може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами. І якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акту.
Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08 липня 2020  року у справі №  826/14303/18, від 12 лютого 2020 року у справі №  640/17408/19, від 27 лютого 2020 року у справі №  640/16242/19 та ін.
Таким чином, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.
При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майновим наслідкам заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими (репутаційними, службовими, іншими) наслідками.
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24  листопада 2020 року у справі №  640/9636/20 та від 29 квітня 2021 року у справі №  600/1136/20-а.
Як установлено судами попередніх інстанцій, ПП «Еліт-Транс» звернулося до суду першої інстанції із заявою про вжиття заходів забезпечення позову у зв`язку з прийняттям Виконавчим комітетом Черкаської міської ради рішень від 27  грудня 2022 року №  1212 «Про дострокове розірвання в односторонньому порядку договору на перевезення автомобільним транспортом від 06  травня 2021  року №  17-21» та №  1213 «Про дострокове розірвання в односторонньому порядку договору на перевезення автомобільним транспортом від 12  лютого 2019  року №  2-19».
Обґрунтування вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії спірних рішень та заборони Виконавчому комітетові Черкаської міської ради укладати на час вирішення цієї адміністративної справи з іншими перевізниками короткострокові договори на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на маршрутах загального користування №  7 та №  22, ґрунтується на доводах очевидної протиправності рішень від 27  грудня 2022 року №  1212 та №  1213. Також заявник посилається на те, що у разі виконання спірних рішень, останній буде позбавлений можливості надання транспортних послуг на маршрутах загального користування №  7 та №  22 у місті Черкаси, що також зумовить припинення його господарської діяльності.
Водночас колегія суддів звертає увагу, що доводи скаржника, викладені у заяві про забезпечення позову та у касаційній скарзі, фактично зводяться до надання оцінки протиправності спірних рішень по суті, а не до аргументів і підстав необхідності забезпечення позову.
Отже, заявником у поданій заяві про забезпечення позову не зазначено, у чому саме полягає очевидна небезпека спричинення невідворотних наслідків до ухвалення рішення в адміністративній справі, не наведено конкретних обставин, які б підтверджували, що захист  прав, свобод та інтересів стане неможливим без ужиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль, а також не надано відповідних доказів.
Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про вжиття заходів забезпечення позову, зазначив, що невжиття заявленого позивачем заходу забезпечення, навіть у випадку подальшого задоволення судом позовних вимог, може призвести до неможливості поновлення оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Натомість суд першої інстанції не обґрунтував, у чому полягають ймовірні ускладнення, пов`язані з виконанням рішення у разі невжиття таких заходів, та неможливість поновлення прав позивача.
Водночас суд апеляційної інстанції виходив з того, що оскаржувані рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради не є очевидно протиправними з огляду на наявність у відповідача повноважень  щодо прийняття відповідних рішень, а їхня правомірність, зокрема, у частині дотримання порядку розірвання договорів, має бути встановлена під час розгляду справи по суті.
Також суд апеляційної інстанції обґрунтовано зазначив, що такі заходи забезпечення позову, як заборона відповідачу укладати на час вирішення справи в суді з іншими перевізниками договори на перевезення пасажирів, не є адекватним предмету позову, оскільки стосується необмеженого кола осіб, права та інтереси яких можуть бути порушені відповідним заходом забезпечення позову.
Вищезазначене в сукупності дає підстави для висновку, що викладені ПП «Еліт-Транс» у заяві про забезпечення позову доводи не давали суду підстав для вжиття заходів забезпечення позову, передбачених статтею 150 КАС України, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про відмову у забезпеченні позову.
Що стосується посилання скаржника на порушення процесуального права під час подання відповідачем апеляційної скарги (неналежний підписант), колегія суддів уважає такі доводи безпідставними, з огляду на таке.
Повноваження міського голови визначені частиною четвертою статті 42 Закону України від 21 травня 1997 року №  280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон №  280/97-ВР), міський голова очолює виконавчий комітет міської ради (частина п`ята статті 51 Закону №  280/97-ВР).
Статтею 53 Закону №  280/97-ВР установлено, що основною формою роботи виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є його засідання. Засідання виконавчого комітету скликаються відповідно сільським, селищним, міським головою (головою районної у місті ради), а в разі його відсутності чи неможливості здійснення ним цієї функції - заступником сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради (районної у місті ради - заступником голови ради) в міру необхідності, але не рідше одного разу на місяць, і є правомочними, якщо в них бере участь більше половини від загального складу виконавчого комітету.
Тобто, з аналізу згаданих норм законодавства вбачається, що у разі відсутності міського голови чи неможливості скликання ним засідання виконавчого комітету цю функцію здійснює його заступник з питань діяльності виконавчих органів ради.
Так, судом установлено, що апеляційна скарга Виконавчого комітету Черкаської міської ради була подана 30 березня 2023 року за підписом першого заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Черкаської міської ради Тищенка  С. До цієї скарги було додано засвідчену копію розпорядження міського голови міста Черкаси Бондаренка  А.  В. від 17  березня 2023  року №  216-р разом з Додатком до розпорядження, згідно з яким установлено, що в період відсутності міського голови виконання обов`язків голови виконує перший заступник міського голови з питань діяльності виконавчих органів Тищенко  С.  О (з питань діяльності виконавчих органів ради). Також відповідачем було додано до апеляційної скарги листок тимчасової непрацездатності Бондаренка А. В. , відповідно до якого останній перебував на лікарняному у період з 27  березня 2023  року по 05  квітня 2023  року.
З урахуванням вищенаведеного у суду апеляційної інстанції були відсутні підстави, передбачені пунктом 2 частини першої статті 305 КАС України, для закриття апеляційного провадження.
За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку, що постанова суду апеляційної інстанції у цій справі є законною та обґрунтованою і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив питання при дотриманні норм процесуального права, у судовому рішенні повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі, що стосуються предмету спору, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.
Відповідно до статтей 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають. 
Керуючись ст. 341, 345, 349, 350, 356, 359 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Приватного підприємства «Еліт-Транс» залишити без задоволення.
Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2023 року залишити без змін.
Судові витрати розподілу не підлягають.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя                                                                                В.  Е.  Мацедонська
Судді                                                                                                    О.  Р.  Радишевська
                                                                                                    О.  А.  Губська