Справа № 159/2706/23  Провадження №33/802/443/23 	Головуючий у 1 інстанції:Лесик В. О. 	
	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2023 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду – Денісов В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника Лукашук Н.М. на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 червня 2023 року щодо  ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп. судового збору.
Згідно з постановою судді  ОСОБА_1  визнаний винним за те, що 20.05.2023 о 00 год 40 хв він керував транспортним засобом, марки «Audi A4» н.з. НОМЕР_1 , на вул. Ковельська, у с. Дубове Ковельського району, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, та від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 та його захисник Лукашук Н.М. подали апеляційну скаргу. Просять поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки були присутні у судовому засіданні 09 червня 2023 року, проте не отримали постанови суду, а отримали її лише 21 червня 2023 року. Посилаються на те, що у матеріалах справи відсутні будь-які належні і допустимі докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Тому просять постанову скасувати, а провадження у справі – закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
ОСОБА_1 та його захисник Лукашук Н.М. у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином та завчасно повідомлялися про час, дату та місце проведення апеляційного розгляду, що підтверджується телефонограмою від 04.07.2023, яка міститься в матеріалах справи (а.с.26). Жодних клопотань від них про відкладення розгляду справи не надходило.
Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає поверненню з таких підстав.
Апелянти просять поновити строк на апеляційне оскарження постанови, зазначаючи, що були присутні у судовому засіданні 09 червня 2023 року, проте не отримали постанови суду, а отримали її лише 21 червня 2023 року.
Однак такі доводи повністю суперечать вимогам ч.2 ст.294 КУпАП, згідно з якими постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.
Отже, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не з моментом отримання особою копії постанови.
09 червня 2023 року під час розгляду справи у Ковельському міськрайонному суді Волинської області були присутні ОСОБА_1 та його захисник Лукашук Н.М., що підтверджується постановою місцевого суду, відповідно до якої « ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що в обідню пору випив пів пляшки пива. Вночі, в комендантську годину змушений був виїхати до митниці забрати ліки, в стані алкогольного сп`яніння не перебував. Однак коли працівники поліції його зупинили, він поспішав і пояснив їм, що в обідню пору випив пива. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовися, оскільки була комендантська година і він поспішав. Про наслідки відмови від проходження такого огляду не знав та працівники поліції йому цього не роз`яснювали (а.с.14).
В судовому засіданні захисник-адвокат Лукашук Н.М. зазначила, що працівники поліції не вели безперервну відеофіксацію і не пояснили ОСОБА_1 наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Також, вказала, що не було запрошено свідків. Тому прохає провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутність в його діях складу правопорушення.» (а.с.14, абз.3-4).
В даній справі відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП строк на апеляційне оскарження закінчився 19 червня 2023 року. 
Апеляційну скаргу на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 червня 2023 року ОСОБА_1 та його захисник Лукашук Н.М. подали 26 червня 2023 року, що стверджується вхідним номером на апеляційній скарзі (а.с.18), тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження, який закінчився 19 червня 2023 року.
Отже, апелянти пропустили строк апеляційного оскарження, визначений положеннями ч.2 ст.294 КУпАП.
Доводи  ОСОБА_1 та його захисника Лукашук Н.М. про те, що вони були присутні у судовому засіданні 09 червня 2023 року, проте не отримали постанови суду, а отримали її лише 21 червня 2023 року, не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки такі доводи повністю суперечать приписам ч.2 ст.294 КУпАП.
Тому твердження апелянтів про поновлення строку на апеляційне оскарження не ґрунтуються на приписах чинного законодавства, оскільки суперечать вимогам ч.2 ст.294 КУпАП та не відповідають матеріалам справи, а тому клопотання до задоволення не підлягає. 
Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.
Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Положеннями ч.2 ст.294 КУпАП визначено, що апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Підсумовуючи наведені обставини та положення ч.2 ст.294 КУпАП, необхідно відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 та його захисника Лукашук Н.М. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 червня 2023 року щодо  ОСОБА_1 та повернути апеляційну скаргу особам, які її подали.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 та його захисника Лукашук Н.М. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 червня 2023 року щодо  ОСОБА_1 – відмовити.
Апеляційну скаргу повернути особам, які її подали.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду         В.П. Денісов