КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                   
Справа № 361/2490/22                                     Головуючий у 1 інстанції: Петришин Н.М. 
     Провадження № 22-ц/824/9054/2023              Доповідач: Шебуєва В.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
24 липня2023 року                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складіколегії суддів:           
судді-доповідача                            Шебуєвої В.А., 
суддів                                   Матвієнко Ю.О., Крижанівської Г.В.,
 
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-
 
в с т а н о в и в:
 
В червні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів. Зазначила, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який розірваний рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 липня 2020 року Від шлюбу вони мають двох дітей: повнолітнього сина - ОСОБА_4 та неповнолітнього сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач не надає допомоги на утримання дітей, хоча є працездатним, має на праві власності нерухоме майно і може сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина. Позивачка  просила стягнути з ОСОБА_1 аліменти утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 2 600 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено. Суд стягнув з ОСОБА_1 на користь позивачки  на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 2 600 грн., щомісячно, починаючи з 22 червня 2022 року, і до досягнення дитиною повноліття. Також суд стягнув з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 992, 40 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити в цій частині нове судове рішення про  часткове задоволення позовних вимог, стягнувши  з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1625,00 грн. щомісячно. Посилається на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне встановлення обставини, що мають значення для справи. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на користь ОСОБА_2 , суд не надав оцінки тому, що він проживає у одній квартирі із позивачкою та дітьми за адресою: АДРЕСА_1 , і бере безпосередню участь у вихованні та утриманні дітей. З липня 2022 року він офіційно працює на посаді фарбувальника приладів в ТОВ «Белмар Центр» та отримує мінімальну заробітну плату в розмірі 6500,00 грн., за яку сплачує житлово-комунальні послуги, купує продукти харчування, одяг, взуття, побутову техніку. На даний час він спроможний сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від його заробітної плати, що в грошовому вираженні становить 1625,00 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони з 05 червня 1999 року перебували у шлюбі, який розірваний рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 липня 2020 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно довідок ТОВ «Белмар Центр» з 21 липня 2022 року ОСОБА_1 обіймає посаду  фарбувальника приладів і деталей. З 07 вересня 2022 року по 31 грудня 2022 року його дохід склав 25 673, 36 грн.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .  Стягнув з ОСОБА_1 на користь позивачки аліменти на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 2 600 грн. щомісячно, починаючи з 22 червня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.
Колегія суддів погоджується з такими висновкам суду першої інстанції.
Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;  3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. ст. 12, 81 ЦПК України).
Як вбачається з матеріалів справи, малолітній син сторін ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_2 та перебуває на її утриманні. 
Заперечуючи проти позову, відповдіач ОСОБА_1 не надав суду належних та достатніх доказів на підтвердження того, що він не має об`єктивної можливості сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у визначеному позивачкою розмірі 2 600 грн. щомісячно.
Відповідач ОСОБА_1 є працездатним, отриманий ним дохід дозволяє здійснювати оплату житлово-комунальних послуг, експлуатувати  автомобіль. При цьому як зазначив сам відповідач, він купує продукти харчування, одяг, взуття і побутову техніку для сина, що вказує на його можливість нести відповідні витрати. 
Відповідач не надав доказів відсутності у інших доходів, майна, заощаджень, за рахунок яких він може сплачувати аліменти.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення вимог ОСОБА_2 про стягнення  з ОСОБА_1 аліментів на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 2 600 грн. щомісячно, починаючи з 22 червня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.
Колегія суддів відхиляє посилання апелянта  на неврахування  судом отримання за місцем роботи мінімальної заробітної плати, за рахунок якої сплачує житлово-комунальні послуги, купує продукти харчування, одяг, взуття, побутову техніку Надання відповідачем довідки про мінімальний офіційний доход не виключає стягнення аліментів на утримання син у визначеному позивачкою розмірі.
Суд першої інстанції надав оцінку наведеним відповідачем обставинам, про що зазначив в оскаржуваному рішенні. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Колегія суддів не вбачає порушень норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 21 березня 2023 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                     Шебуєва В.А.
 
         Судді                                                               Матвієнко Ю.О.
 
                                                                                 Крижанівська Г.В.