Номер провадження: 22-ц/813/6031/23 
Справа № 522/13269/22
Головуючий у першій інстанції Павлик І.А.
Доповідач Кострицький В. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючий суддя — Кострицький В.В. (суддя - доповідач),
судді – Коновалова В.А., Карташов О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання Сінько А.І.,
учасники справи:
позивач —   ОСОБА_1 
відповідач — Товариства з обмеженою відповідальністю «Веломото ЛДТ»
третя особа – Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Сумській області
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2023 року,  ухвалене у складі судді Павлик І.А., у приміщенні того ж суду,
за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веломото ЛДТ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Сумській області про визнання права власності на моторолер , -
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2022 року позивач звернувся до Приморського районного суду з позовом до ТОВ «Веломото ЛДТ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Сумській області про визнання права власності на моторолер.
В обґрунтування позову позивач зазначає, що 25.06.2008 він придбав у відповідача мотоцикл вартістю 4738,00 грн, що підтверджується довідкою-рахунком. Однак, на теперішний час у ОСОБА_1 виникла потреба у тому, щоб розпорядитеся вище вказаним транспортним засобом в зв`язку з чим він звернувся до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Сумській області з метою його реєстрації, однак йому було відмовлено у зв`язку зі зміною законодавства в частині питань реєстрації, довідка-рахунок виключена з використання при купівлі транспортного засобу та його належному оформленні і не є підставою для реєстрації його транспортного засобу. У зв`язку з чим, позивач просить суд визнати за ним право власності на моторолер.

Короткий зміст рішення суду
Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2023 року у задоволені позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веломото ЛДТ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Сумській області про визнання права власності на моторолер відмовити. . 
Обґрунтовуючи своє рішення суд першої інстанції виходив з того, що 16.09.2022 листом Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Сумській області позивачу відмовлено в реєстрації мотоцикла марки ZS12J, двигун № НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 на підставі довідки-рахунку серії ДДР № 426089 виданої ТОВ «Веломото ЛТД», оскільки згідно з п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України № 1388 (зі змінами) довідка-рахунок не є документом, що підтверджує правомірність придбання. Доказів того, що заважало позивачу звернутися до відповідних органів реєстрації МВС до внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів суду не надано. З моменту фактичного оформлення правочину щодо відчуження рухомого майна до звернення позивача до сервісного центру пройшло 14 років, що не може вважатися розумним строком, протягом якого позивач не міг реалізувати своє право на реєстрацію транспортного засобу. Таким чином, суд дійшов висновку про те, відповідач під час укладення договору надав позивачу повний пакет документів, що підтверджували в повному обсязі виконання ним своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу та правомірність придбання транспортного засобу на час укладення такого договору. Спірний мотоцикл у власність позивача не переходив, оскільки така передача не була оформлена у встановленому законом порядку.
Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги
Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просив ухвалити у справі нове рішення, яким скасувати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 6 квітня 2023 року, задовольнивши у повному обсязі позовні вимоги  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Веломото ЛТД», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Сумській області про визнання права власності на мотоцикл. .
В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначив, що суд першої інстанції розглянув справу однобічно та упереджено, ухвалюючи рішення не дотримався вимог чинного законодавства. Відповідно до частини 1 - 3 статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв?язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов?язання доставки. До передання майна прирівнюється в )учення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно. Згідно статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 34 Закону України «Про дорожній рух», у редакції на момент придбання мотоцикла, передбачалося, що державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування мотоцикли всіх типів, марок і моделей. Державна реєстрація і облік здійснюються органами Державтоінспекції Міністерства внутрішніх справ України, а їх порядок установлюється Кабінетом Міністрів України. Власники транспортних засобів зобов?язані зареєструвати належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після їх придбання, одержання або виникнення обставин, що потребують внесення змін у реєстраційні документи. Пунктом 7 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх тилів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 N° 1388 (далі-Порядок) (у редакції на момент придбання мотоцикла) на власників транспортних засобів фізичних осіб покладено обов?язок зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання. Термін реєстрації може бути продовжено у разі неможливості власника транспортного засобу (хвороба, відрядження, інші поважні причини) вчасно здійснити державну реєстрацію. Експлуатація транспортних засобів, не зареєстрованих у підрозділах ДАІ, а також без номерного знака "Транзит" забороняється. Згідно пункту 8 Порядку (у редакції на момент придбання мотоцикла) реєстрація транспортних засобів здійснювалася на підставі заяви власника, поданої особисто, і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, оцінку його вартості, яка провадиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку у порядку, встановленому МВС, Мін?юстом, Держпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна і має відповідні документи, відповідність конструкції транспортного засобу встановленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Правомірність придбання транспортних засобів, вузлів і агрегатів, які мають ідентифікаційні номери, підтверджується документами, скріпленими підписом відповідної посадової особи і печаткою, виданими суб?єктами підприємницької діяльності, які реалізують транспортні засоби та видають довідки-рахунки. Такими документами могла бути: довідка-рахунок за формою згідно з додатком № 1 до цих Правил, видана суб?єктом підприємницької діяльності, який реалізує транспортний засіб. Постановою КМУ від 18.11.2015 № 941 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів» внесено зміни до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, інших мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, прирівняних транспортних засобів тa мопедів, відповідно затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388, з 19.11.2015 р. довідка-рахунок не є документом, що підтверджує правомірність придбання транспортного засобу та не є підставою для здійснення операцій з транспортним засобом. 3 системного аналізу наведених вище норм чинного законодавства слідує, що державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов?язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків та проводиться з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов?язкових платежів). 25 червня 2008 року ОСОБА_1 придбав в ТОВ „Веломото ЛТД" мотоцикл марки ZS125J, двигун N° НОМЕР_1 , Laci N° НОМЕР_3 вартістю 4738 грн., що підтверджується довідкою-рахунком серії ДДР N° 426089, яка відповідно до пункту 8 Порядку (у редакції на момент придбання мотоцикла), підтверджувала правомірність придбання транспортного засобу, скріплена підписом відповідної посадової особи і печаткою, видана суб?єктом підприємницької діяльності, який реалізував транспортні засоби та видає довідки-рахунки та була підставою для реєстрації транспортного засобу. Втручання держави у право на мирне володіння майном є законним, якщо здійснюється на підставі закону нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним з питань застосування та наслідків дії його норм. Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу втручання держави у право на мирне володіння майном, може бути виправдано за наявності об?єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Критерій «пропорційності» передбачає, що втручання у право власності розглядатиметься як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави ( суспільства), пов?язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, визначеною для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідного балансу не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». При цьому з питань оцінки «пропорційності» ЄСПЛ, як і з питань наявності «суспільного», «публічного» інтересу, визнає за державою досить широку «сферу розсуду», за винятком випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах. 3 огляду на викладене вбачається, що ОСОБА_1 набув право власності на мотоцикл, проте у визначений законом строк не зареєстрував його у встановленому законом порядку. На момент звернення за реєстрацією транспортного засобу наявна довідка-рахунок серії ДДР № 426089, видана ТОВ «Веломото ЛТД» виключена з переліку документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, що в свою чергу, позбавляє його у повній мірі реалізувати своє право власності на об?єкт рухомого майна (мотоцикл), а отже порушене право підлягає захисту.

Позиція апеляційного суду
Заслухавши суддю-доповідача, оцінивши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, судова колегія приходить наступного.
Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України,- судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом апеляційної та першої інстанції встановлено те, що 25.06.2008 ОСОБА_1 придбав у ТОВ «Веломото ЛТД» мотоцикл марки ZS12J, двигун № НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_2 вартістю 4 738,00 грн, що підтверджується довідкою-рахунком серії ДДР № 426089 та сертифікатом відповідності, який зареєстрований в Реєстрі за № UA1.080.0117008-07, дія якого з 29.08.2007 по 28.07.2008 та митною декларацією.
16.09.2022 року позивачу було надано відповідь у листі № 31/18/5942-Г-46зв про відмову проведення реєстрації, мотивовану тим, що довідка-рахунок відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 941 від 18.11.2015 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань реєстрації транспортних засобів» виключена з переліку документів, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів.
Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів, усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» чинній на даний час державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяви власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.
Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку:договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках;- укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі - продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; - нотаріально посвідчені договори купівлі - продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб;- договори купівлі - продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб`єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб`єктів уповноваженою особою; - договір комісії між власником транспортного засобу та суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі- продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою, - у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу; - свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати;- рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном; - рішення власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної у комунальну власність чи з комунальної власності в державну;- копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин;- довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль чи мотоколяску; - акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданим підприємством - виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача;- митна декларація на бланку єдиного адміністративного документа на паперовому носії або в електронна митна декларація, або видане органом доходів і зборів посвідчення про реєстрацію в уповноважених органах МВС транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери;- договір фінансового лізингу; - акт про проведені електронні торги або постанова та акт про передачу майна стягувану в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем.
Отже, на час придбання моторолера, довідка - рахунок надана ТОВ «ВЕЛОМОТО ЛТД» значилась у переліку документів, які підтверджують право власності та є підтвердженням правомірності набуття позивачем права власності на моторолер.
На даний час, у зв`язку зі змінами в законодавстві, позивач не має можливості зареєструвати право власності на мотоцикл, що порушує право розпорядження належним йому рухомим майном.
Рішення суду про визнання права власності на транспортний засіб, як зазначено у п.8 Порядку, є документом, що підтверджує правомірність придбання транспортного засобу, а отже підставою для здійснення державної реєстрації.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Частиною 1 ст.316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
       На момент придбання ОСОБА_1 мотоциклу довідка-рахунок вважалася документом, що підтверджує правомірність придбання транспортних засобів. Станом на 16.09.2022 надана ОСОБА_1 для реєстрації транспортного засобу довідка-рахунок серії НОМЕР_4 вже не була документом, що підтверджує правомірність придбання транспортного засобу. Беручи до уваги, що довідка-рахунок підтверджувала укладення договору купівлі-продажу мотоцикла марки марки ZS125J, двигун № НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_5 між ТОВ «Веломомто ЛТД» та ОСОБА_1 , останній є власником цього транспортного засобу. 
       Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.05.2020 у справі № 916/1608/18 зазначила, що вирішуючи спір про визнання права власності на підставі статті 392 ЦК України, слід враховувати, що за змістом вказаної норми права судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його. Отже, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно. Позивачем у такому позові може бути суб?єкт, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку із наявністю щодо цього права сумнівів з боку третіх осіб чи необхідністю одержати правовстановлюючі документи. 
       Статтею 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Предметом регулювання статті 1 Першого протоколу до Конвенції є втручання держави у право на мирне володіння майном. У практиці ЄСПЛ (серед багатьох інших, наприклад, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронг і Льонирот проти Швеції» від 23.09.1982, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986, «Щокін проти України» від 14.10.2010, «Сєрков проти України» від 07.07.2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії від 22.01.2009, «Трегубенко проти України» від 02.11.2004, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання у право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а саме: чи є втручання законним; чи має воно на меті «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання у право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.
Слід зазначити що, пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федоренко проти України" від 30 червня 2006 року суд акцентував увагу на Рішення Європейського суду з прав людини від 24 червня 2003 року у справі "Stretch v. United Kingdom" ("Стретч проти Об`єднаного Королівства Великобританії і Північної Ірландії"), виходячи зі змісту пунктів 32-35 якого звертаючись із заявою до уповноважених органів та, виконуючі визначені чинним законодавством умови, та, дотримуючись відповідного порядку, позивач мав право очікувати про набуття майнового права в значенні статті 1 Першого Протоколу до Конвенції.
У вказаному рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила. Оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчиненні з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та відповідно відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції.
З наведеного вище, судова колегія вважає позовні вимоги законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Висновки яких дійшла судова колегія відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.
Посилання суду першої інстанції на правову позицію Верховного Суду від 30.10.2019 у справі 683/2694/16 не є реливатним так як за обставинами тієї справи автомобіль перебував у розшуку та під арештом, у зв`язку з виконанням судового рішення про стягнення заборгованості з ТОВ на користь ПАТ, крім того сам по собі договір купівлі-продажу від 12 липня 2012 року був вчинений у простій письмовій формі. На момент придбання ОСОБА_1 мотоциклу довідка-рахунок вважалася документом, що підтверджує правомірність придбання транспортних засобів.
Судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно відмови в задоволенні позовних вимоги так як вони перешкоджають законним правам позивача ОСОБА_1 у захисті його прав , оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, судова колегія дійшла висновку, що скаржником доведено належним чином ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню.
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст.368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2023 року скасувати.
Ухвалити у справі нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 ,) право власності на мотоцикл марки ZS125J, двигун № НОМЕР_1 , шасі № НОМЕР_5 , придбаний 25.06.2008 року на підставі довідки-рахунку серії ДДР №426089, виданої ТОВ «Веломото ЛТД 25.06.2008 року.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає , крім випадків передбачених передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 12 липня 2023 року.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді                                  В.А. Коновалова

О.Ю. Карташов