П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 вересня 2023 р.	м. Одеса	Справа № 400/2943/23	

Перша інстанція: суддя Птичкіна В.В.,
повний текст судового рішення
складено 30.05.2023, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:                                          Танасогло Т.М.,
суддів:                                                   Димерлія О.О., Крусяна А.В., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
У березні 2023 року ОСОБА_1 (позивач) звернувся до Адміністрації Державної прикордонної служби України (далі - відповідач), в якій просив:
визнати протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці і наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021 для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2021 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-Х11 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, перелік яких визначено у довідці Адміністрації Державної прикордонної служби України №11/5950 від 28.08.2021, для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2021;
зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсії позивача станом на 01.01.2021, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011 -XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704. із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, перелік яких визначено у довідці Адміністрації Державної прикордонної служби України №11/5950 від 28.08.2021 року, встановлених станом на 01.01.2021 за відповідною або аналогічною посадою, з якої позивача було звільнено з військової служби, при цьому у довідці про розмір ротового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 01.01.2021 зазначити відомості про розміри посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом за І січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт за відповідною або аналогічною посадою, з якої позивача було звільнено з військової служби, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2021 пенсії.
В обґрунтування позовних вимог вказав, що відмова відповідача у видачі оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2021р. для перерахунку пенсії з 01.02.2021р. є протиправною, такою, що суперечить нормам чинного законодавства, оскільки складові грошового забезпечення військовослужбовців, яке враховується для призначення /перерахунку пенсії з 29.01.2020р. через скасування п.6 Постанови КМ України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (Постанова №103) та відновленням попередньої редакції пункту 4 Постанови КМ України №704, мають обчислюватись із застосуванням розрахункової величини  - розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, а не встановленого на 01.01.2018р. Через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», виникли підстави для перерахунку пенсії позивача, призначеної згідно із Законом №2262-ХІІ, виходячи з розміру його складових, розрахованих згідно з постановою №704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону “2262-ХІІ, визначених шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на законом на 1 січня 2021р. на відповідний тарифний коефіцієнт. 
Відповідач проти позову заперечував, мотивуючи відсутністю передбачених нормами чинного законодавства підстав для оформлення та надання оновленої довідки позивачу про розмір його грошового забезпечення, визначений станом на 01.01.2021р.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 травня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю, стягнуто судовий збір.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідачем Адміністрацією Державної прикордонної служби України подано на вказане вище судове рішення апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує на те, що перерахунок пенсій можливий за двох умов: збільшення розміру грошового забезпечення діючих військовослужбовців та рішення Кабінету Міністрів України з приводу того, що має відбутись перерахунок пенсії. На думку апелянта, у спірних правовідносинах, позивачем не доведено зміни (підвищення) грошового забезпечення діючих військовослужбовців станом на 01 січня 2021 року внаслідок підвищення розміру окладу за посадою та окладу за званням і решти елементів (складових) грошового забезпечення із розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого саме законом на 1 січня 2021 року. Також, відсутнє рішення Кабінету Міністрів України з приводу того, що має бути проведений перерахунок пенсій колишнім військовослужбовцям. За доводами апелянта, скасування з 29.01.2020р. в судовому порядку п.6 Постанови №103, не зумовило підстав для проведення перерахунку пенсії позивачу і підстав для підготовки та направлення до органу ПФУ нової довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021р., адже після ухвалення Шостим апеляційним адміністративним судом 29.01.2020р. постанови по справі №826/6453/18, жодних змін у п.4 Постанови КМ України №704 внесено не було та вказаний пункт продовжував містити приписи щодо необхідності застосування в якості розрахункової величини для визначення посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями – розмір прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року. Також, скаржник вказує про прийняття 12.05.2023р. КМ України Постанови №481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704», якою в тому числі затверджено у абз.1 п.4 Постанови №704 в якості розрахункової величини для визначення розмірів складових грошового забезпечення військовослужбовців на рівні 1762,00 грн., шо відповідає встановленому у п.7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018рік» розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018р. Відтак, апелянт вважає, що починаючи з березня 2018 року і по теперішній час розміри складових грошового забезпечення військовослужбовців обраховуються виходячи з розміру 1762,00грн. Окремо, відповідач у своїй скарзі виклав доводи щодо на його думку пропуску позивачем строку на звернення до суду з цим позовом. 
За приписами ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у відповідності до ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі – Закон № 2262-ХІІ).
У відповідь на звернення адвоката позивача листом від 08.12.2022 відповідач повідомив позивачу про відсутність підстав для складання запитуваної довідки та її направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.
Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, врахувавши правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 02.08.2022р. у справі №440/6017/21, суд першої інстанції виходив з того, що з 01.01.2020 положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік, у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів. 
Також, суд першої інстанції зазначив, що через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом № 1082-IX, у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку № 45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 постанови № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік), у зв`язку із чим вважав, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України вимогам.
Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, надалі Закон № 2262-ХІІ).
Виходячи з приписів ч.3, ч.18 ст.43 Закону № 2262-ХІІ, пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні основні та додаткові види грошового забезпечення.
У разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
У розумінні приписів ст.63 Закону № 2262-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. 
Відповідно до ч.4 ст.9 Закону №2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Механізм проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII, визначений Порядком № 45, згідно із пунктом 1 якого пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
З викладеного слідує, що підставою для проведення перерахунку пенсії призначених за Законом №2262-ХІІ, є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Перерахунок пенсії здійснюється головними управліннями Пенсійного фонду після надходження від уповноваженого органу відповідної довідки та виключно з урахуванням тих складових грошового забезпечення, які вказані у такій довідці.
30.08.2017р. Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 704 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” (Постанова №704), якою передбачалося збільшення з 01.03.2018р розмірів посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, та якою встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Вказана вище Постанова набрала чинності 01.03.2018р. 
Згідно з п. 2 Постанови №704, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Додатком 1 до постанови №704, встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Як визначалось п.4 Постанови № 704 (в первинній редакції на дату її прийняття та до 24.02.2018р.), розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Втім, 21.02.2018 Кабінет Міністрів України ухвалив Постанову № 103 “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб” (Постанова №103, набрала чинності з 24.02.2018р.).
Пунктом 6 Постанови №103 було внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються, зокрема, у Постанові № 704 пункт 4 викладено в такій редакції: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».
Отже, станом на 01.03.2018 (на дату набрання чинності Постанови №704), пункт 4 постанови № 704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник, як "розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року».
Проте, як вказував позивач у своєму позові та було вірно враховано судом першої інстанції, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 року у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано п.6 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».
Відтак, з врахуванням ст. 265 КАС України, п.6 Постанови №103 втратив чинність з 29.01.2020р., у зв`язку із чим відновлена дія п.4 Постанови №704 у редакції, до внесення відповідних змін до нього п.6 Постанови 103. 
Отже, з 29.01.2020р. розрахунковою величиною для визначення окладів є розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установлений законом на 1 січня саме відповідного календарного року, а не на 1 січня 2018р.
При цьому порядок дій відповідача у зв`язку із втратою чинності положеннями пункту 6 Постанови №103 та змін до пункту 4 Постанови №704, не змінився.
Отже, з набранням чинності судовим рішенням у справі №826/6453/18 виникли підстави для визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1,12,13,14. 
З даного приводу та в контексті надання оцінки окремим доводам апеляційної скарги, колегія суддів також враховує, що ч.2 статті 265 КАС України не регулює питання щодо можливості застосування нормативно-правових актів, визнаних судом протиправними та наголошує на неможливості виконання положень (застосування) нормативно-правового акта, визнаного судом протиправним та таким, що прийнятий поза межами повноважень, не в порядку та в спосіб, передбачені законом.
Також, суд першої інстанції вірно врахував, що згідно ст.6 Закон України від 05.10.2000 №2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров`я та освіти.
Прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України в Законі про Державний бюджет України на відповідний рік.
Згідно з приписами ч. 2 ст. 92 Конституції України, виключно законами України встановлюються, Державний бюджет України і бюджетна система України (пункт 1) та порядок встановлення державних стандартів (пункт 3).
Величина грошового забезпечення як виплати, що є визначальною при перерахунку пенсії, встановлюється Кабінетом Міністрів України, при цьому, Кабінет Міністрів України не уповноважений установлювати розрахункову величину для визначення посадових окладів із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який не відповідає нормативно-правовому акту вищої юридичної сили.
Колегія суддів враховує, що п. 8 Прикінцевих положень Закону України від 23.11.2018 № 2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлював, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року.
Виходячи з викладеного, враховуючи правовий висновок Верховного Суду, викладений у аналогічних правовідносинах у постанові від 02.08.2022 по справа №440/6017/21, апеляційний судова колегія зауважує, що прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений на 01.01.2018 у розмірі 1762,00 грн. підлягав врахуванню у цілях обрахунку розміру грошового забезпечення військовослужбовців за 2018 - 2019 роки, з урахуванням приписів Законів України про Державний бюджет на 2018 та 2019р. відповідно.
Між тим, Закон України № 1082-IX «Про Державний бюджет України на 2021» не містять таких застережень щодо застосування на 2021 рік як розрахункової величини для визначення, зокрема грошового забезпечення, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2018 року.
Отже, положення пункту 4 постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів, розрахованих згідно з постановою №704, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року до 01.01.2020 - набрання чинності Законом №294-IX не входили в суперечність із актом вищої юридичної сили, а після указаної дати не відповідали таким.
З урахуванням наведеного, враховуючи приписи ч.3 ст.7 КАС України, а також зважаючи на те, що з 01.01.2020 положення п.4 Постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений законодавцем на відповідний рік, колегія суддів вважає ґрунтовним висновок суду першої інстанції стосовно того, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню пункт 4 Постанови № 704 в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу, а саме в даному випадку - Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік), на що вірно звернув увагу суд першої інстанції ухвалюючи судове рішення.
Вказане узгоджується з правовими висновками Верховного суду, викладеними зокрема в постановах від 14.09.2022 року у справі № 500/1886/21, від 19.10.2022 року у справі № 400/6214/21, від 12.09.2022 по справі № 500/1813/21, тощо.
В контексті надання оцінки доводам скаржника з приводу відсутності на його думку правових підстав для оформлення нової довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2021р., судова колегія зауважує, що величина грошового забезпечення як виплати, є визначальною при перерахунку пенсії.
В свою чергу, величина грошового забезпечення в тому числі залежить і від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як розрахункової величини для визначення посадового окладу, окладу за військовим званням, інших додаткових видів грошового забезпечення.
Порівнюючи встановлений у статтях 7 Законів України про Державний бюджет України на 2018 та 2021 апеляційний суд зазначає, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2018 року становив - 1762,00 грн., а станом на 01 січня 2021р. - 2270,00.
Отже, різниця між розмірами прожиткового мінімуму встановленого на 01.01.2018р. та встановленого на 01.01.2021р. (який є більшим), впливає на визначення розміру складових грошового забезпечення військовослужбовців.
Прохання ж позивача надати йому довідки оновлені для перерахунку пенсії з 01.02.2021р. відповідно до постанови №704 із визначенням складових грошового забезпечення шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року 01.01.2021р., на відповідний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 постанови №704, було обумовлено саме зростанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року згідно із Законом України “Про Державний бюджет України на 2021 рік”, та у зв`язку із цим, - також і підвищення розміру грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.
З огляду на викладене, з урахуванням збільшення прожиткового мінімуму для працездатних осіб в 2021р. порівняно до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01.01.2018 р, який (розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб) в свою чергу є основною складовою для визначення розміру посадового окладу, вбачається право позивача на отримання оновленої довідки станом на 01.01.2021р. із застосуванням пункту 4 постанови №704 в первинній редакції, а саме множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14,  для перерахунку його пенсії з 01.02.2021р.
Наведене вище спростовує доводи апелянта в частині відсутності підстав для оформлення нової довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2021р., оскільки апелянт посилається на п.4 постанови № 704 в редакції, яка втратила чинність, а саме виходячи із прожиткового мінімуму встановленого на 01.01.2018 року.
При цьому, розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів.
Колегія суддів також вважає за доцільне зазначити, що виходячи з приписів Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 30.01.2007 №3-1 (далі - Порядок № 3-1), підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ, що спростовує окремі доводи апеляційної скарги щодо обов`язкової необхідності прийняття рішення КМ України про проведення перерахунку пенсії.
Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 22.04.2014 у справі № 21-484а13 та у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 553/3619/16-а.
Отже, через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого  законом на 1 січня календарного року, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою №704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого  законом  на 1 січня календарного року (в даному випадку на 01 січня 2021р.), на відповідний тарифний коефіцієнт.
Разом з цим, до моменту отримання належної довідки від відповідача у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.
Відповідно до пункту 4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Згідно із частинами другою і третьою статті 51 Закону №2262-ХІІ  перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим  Законом  та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Колегія суддів зазначає, що Верховний Суд у постанові по справі № 440/6017/21 від 02 серпня 2022 року дійшов висновку, що через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого  законом  на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом №1082-IX, у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку № 45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 постанови №704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого  законом  на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).
У подальшому такий висновок був підтриманий Верховним Судом у справах №120/648/22-а (постанова від 16 листопада 2022 року), №120/8603/21-а (постанова від 31 серпня 2022 року), №500/1813/21 (постанова від 12 вересня 2022 року), №500/1886/21 (постанова від 14 вересня 2022 року), та №  500/3840/21 (постанова від 22 вересня 2022 року).
Зазначений висновок є цілком релевантним до спірних правовідносин.
Оскільки після зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого  законом  на 01.01.2021 року, відповідач ані самостійно, ані за заявою позивача не виготовив та не направив до відповідного органу ПФУ відповідну довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2021 р., є протиправними дії відповідача у спірних правовідносинах, що спростовує відповідні доводи апеляційної скарги з цього приводу та свідчить на користь обґрунтованості висновку суду першої інстанції про задоволення позову.
Посилання апелянта на прийняття Кабінетом Міністрів України постанови №481 від 12.05.2023р. «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704» відхиляється за необґрунтованістю, оскільки така не регулює питання оформлення довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2021р.
Доводи з приводу пропуску позивачем строку подання даного позову колегія суддів відхиляє, оскільки такі є неґрунтовними, оскільки суперечать ст.51 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Окрім того, в даному випадку, як вбачається з позовної заяви, позивач оскаржує у цій справі дії відповідача щодо відмови у підготовці та надання до органу ПФУ оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01.01.2021р. для перерахунку пенсії, оформленої листом Адміністрації ДПС України від 08.12.2022р. у відповідь на заяву позивача. 
Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Даний позов подано 23.03.2023р. через відділення поштового зв`язку, отже з дотримання встановлено ст.122 КАС України строку. 
Посилання апелянта на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі №240/12017/19, у постанові від 29.10.2020 у справі №816/197/18 та інших перелічених в апеляційній скарзі судових рішень стосовно питання обрахунку строку звернення до суду, колегія суддів оцінює критично, оскільки такі прийняті за інших фактичних обставин справи, ніж у справі за цим позовом, з урахуванням іншої нормативної бази, що у своїй сукупності не дозволяє аналогічно застосувати ті ж самі положення законодавства та, відповідно, правові позиції у цій справі. 
Інші доводи апеляційної скарги є несуттєвими, на висновки суду першої інстанції по суті позовних вимог не впливають, не свідчать про неправильне вирішення справи судом першої інстанції.
Відтак, апеляційна скарга Адміністрації Державної прикордонної служби України задоволенню не підлягає.
Рішення суду першої інстанції, з огляду на викладене вище, відповідає вимогам ст.242 КАС України.
З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак враховуючи положення ч.1 ст.315, ст.316 КАС України колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.
Керуючись ст. ст. 241-243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 328 КАС України, апеляційний суд, –
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Адміністрації Державної прикордонної служби України – залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 травня 2023 року у справі № 400/2943/23 - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач 		Т.М. Танасогло	
Судді	  	О.О. Димерлій   А.В. Крусян