Ухвала
 
10 серпня 2023 року
м. Київ
 
справа № 210/3432/22
провадження № 61-11391ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,
 
розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Луценка Сергія Анатолійовича на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 лютого 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про визнання незаконними та скасування розпоряджень,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати незаконними та скасувати: розпорядження від 20 липня 2022 року № 1373 РУ ГД Публічного акціонерного товариства«АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі - ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг») за підписом начальника Квартюк О. В. про затвердження з 23 липня 2022 року складу бригад машиністів бурових установ у кар`єрі та машиністів бурових установок в частині, що стосується його ( ОСОБА_1 ), щодо переведення з робочої машини СБШ 15 на неробочу СБШ 4 та поновити його ОСОБА_1 права в частині зобов`язання відповідача перевести його за його місцем роботи бригадиром машини СБШ 15; розпорядження від 21 липня 2022 року № 1375 РУ ГД ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за підписом начальника Квартюк О. В., провідного інженера з охорони праці та роботи з персоналом ВО та ОП ГД ОСОБА_2 , в. о. начальника кар`єра № 2-біс ОСОБА_3 про встановлення простою працівникам ВД № 2 кар`єру № 2 біс управління згідно з додатком № 1 йому ( ОСОБА_1 ) та звільнення у період простою від обов`язку бути присутнім на підприємстві, оплату часу проводити з розрахунку 2/3 встановленого працівникові окладу згідно із законодавством України; розпорядження від 22 липня 2022 року № 1393 РУ ГД ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» за підписом начальника Квартюк О. В., провідного інженера з охорони праці та роботи з персоналом ВО та ОП ГД ОСОБА_2 , провідного інженера ОП ВГРОП ГД УОП ДзОПтаПБ ОСОБА_4 про позбавлення 100 відсотків виробничої премії, яка нараховувалася за показниками роботи 2022 року, машиніста бурової установки в кар`єрі 6 розряду його ( ОСОБА_1 ).
 
Позов ОСОБА_1 мотивовано тим, що згідно з розпорядженням від 20 липня 2022 року № 1373 РУ ГД ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» винесеним за підписом начальника Квартюк О. В.,  зобов`язано затвердити з 23 липня 2022 року склад бригад машиністів бурових установ у кар`єрі та машиністів бурових установок у складі, згідно з яким його ( ОСОБА_1 ) переведено з незрозумілих обставин з його робочої машини СБШ 15 на неробочу СБШ 4. За розпорядженням від 21 липня 2022 року № 1375 РУ ГД ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» зобов`язано визнати простій працівникам ВД № 2 кар`єру № 2 біс управління за додатком № 1, в якому зазначено лише його ( ОСОБА_1 ). Вказаним розпорядженням зобов`язано в період простою звільнити працівників від обов`язку бути присутнім на підприємстві, оплату часу проводити з розрахунку 2/3 встановленого працівникові окладу відповідно до законодавства України. Згідно з розпорядженням від 22 липня 2022 року № 1393 РУ ГД ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» зобов`язано за порушення інструкції з охорони праці машиністів бурової установки в кар`єрі 6 розряду його ( ОСОБА_1 ) позбавлено 100 відсотків виробничої премії, яка нараховувалася за показниками роботи 2022 року. Він категорично не згоден із зазначеними розпорядженнями, вважає їх незаконними, жодного пропуску та порушення трудової дисципліни він не вчиняв, тому розпорядження від 22 липня 2022 року щодо позбавлення працівника 100 відсотків премії є грубим порушенням його прав, передбачених Конституцією України та Кодексом законів про працю України. В даному випадку прослідковується перевищення повноважень зі сторони керівництва і вчиняється булінг у відношенні працівника навмисно, так як зміна умов праці шляхом переведення на неробочий агрегат, враховуючи, що він працював на робочому місці, робилася з метою переведення на простій з оплатою часу з розрахунку 2/3 встановленого працівникові окладу відповідно до законодавства України, при тому, що на час винесення розпорядження, окрім нього, жодного працівника не переводили на простій з 2/3 окладом.
 
Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 лютого 2023 року в задоволенні позову відмовлено.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 лютого 2023 року - без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
25 липня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Луценко С. А. подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 лютого 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 травня 2023 року, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Предметом позову в цій справі є визнання незаконними та скасування розпоряджень роботодавця: про затвердження складу бригад машиністів бурових установ у кар`єрі та машиністів бурових установок; про встановлення простою працівникам кар`єру; про позбавлення 100 відсотків виробничої премії.
 
Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України ця справа не відноситься до тієї категорії справ, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження. 
 
Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень з цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
 
Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.
 
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.
 
Виходячи із статусу Верховного Суду, в деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, так як розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення «розгляду заради розгляду».
 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.
 
Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів».
 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, за статтею 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
 
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цих Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року). 
 
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).
 
Зазначення апеляційним судом в оскаржуваній постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову в цій справі та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на відмову у відкритті касаційного провадження.
 
Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалено у малозначній справі і вони не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
 
У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягає окремому розгляду клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Луценка С. А. про поновлення строку на касаційне оскарження.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Луценка Сергія Анатолійовича на рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 лютого 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 16 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про визнання незаконними та скасування розпоряджень.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	В. М. Ігнатенко	
 	 	
 	С. О. Карпенко