Номер провадження: 22-ц/813/4617/23 
Справа № 504/4444/16-ц
Головуючий у першій інстанції Добров П. В.
Доповідач Заїкін А. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2023 року                                                                 м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 504/4444/16-ц
Номер провадження: 22-ц/813/4617/23

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
- головуючого судді – Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),
- суддів: - Князюка О.В., Погорєлової С.О., 

учасники справи: 
- позивач –  ОСОБА_1 ,
- відповідачі – 1) ОСОБА_2 ; 2) ОСОБА_3 ,

розглянув у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу будинку недійсним, за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області, постановлену у складі судді Доброва П.В. 01 листопада 2022 року, про повернення позовної заяви,
встановив:

2. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати договір купівлі-продажу частини житлового будинку, розташованого за адресою - АДРЕСА_1 , який був укладений 04.12.2015 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не відповідним до Закону та визнати його недійсним. 
ОСОБА_1 обґрунтовує позовні вимоги тим, що у 1986 році він уклав договір купівлі-продажу вищевказаної частини будинку з ОСОБА_4 , проте останній не в повній мірі розрахувався з позивачем. Остаточно ця сума склала - 5 000 доларів США, які ОСОБА_4 обіцяв повернути позивачу до кінця 2014 року. У 2016 році ОСОБА_1 звернувся до Крижанівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області із заявою про пояснення реєстрації права власності іншої особи за адресою його будинку. З відповіді сільської ради позивач дізнався, що його земельну ділянку та житловий будинок придбали на законній підставі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .. Вказані обставили стали підставою для звернення до суду із відповідним позовом (а. с. 3 - 7).

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 01 листопада 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач не усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк. Тому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України позовна заява вважається неподаною та підлягає поверненню позивачу (а. с. 93). 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ОСОБА_1   в апеляційній скарзі просить ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 01 листопада 2022 року скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала суду про повернення позовної заяви є незаконною, необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального законодавства, тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі(а. с. 96 - 102).

Узагальнені доводи інших сторін в апеляційному суді

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не скористалися своїм право подати відзив на апеляційну скаргу.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 11 січня 2023 року апеляційну скаргу було залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків (а. с. 106 - 107).
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справі між суддями від 20.03.2023 р. цивільну справу розподілено судді Бездрабко В.О., у зв`язку із звільненням у відставку з посади судді ОСОБА_5 (а. с. 111).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від  08.05.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 01 листопада 2022 року (а. с. 118).
Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги було надіслано учасникам справи. 
Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_2 повернулося до суду з приміткою пошти – «отримано – 24.05.2023 року» (а. с. 121). 
Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_3 повернулося до суду з приміткою пошти – «отримано – 24.05.2023 року» (а. с. 121).
Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 повернулося до суду з приміткою пошти – «отримано – 24.05.2023 року» (а. с. 121).
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справі між суддями від 12.06.2023 р. цивільну справу розподілено судді Заїкіну А.П., у зв`язку із достроковим закінченням відрядження судді Херсонського апеляційного суду Бездрабко В.О. (а. с. 122).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19.06.2023 року цивільну справу прийнято до свого провадження (а. с. 129).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.06.2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки в ухвалі Одеського апеляційного суду від 08.05.2023 року відмовлено (а. с. 132).
За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що сторони є повідомленими про розгляд справи в апеляційному суді. 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від  12.09.2023 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду в апеляційній інстанції та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6. 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто апеляційним судом без виклику її учасників.

3. Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 01 листопада 2022 року не підлягає задоволенню.

Встановлені обставини по справі. Визначення відповідно до встановлених обставин правовідносин 

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визнати договір купівлі-продажу частини житлового будинку, розташованого за адресою - АДРЕСА_1 , який був укладений 04.12.2015 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не відповідним до Закону та визнати його недійсним. 
Ухвалою Комінтернівського районного суду від 12 лютого 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків (а. с. 48).
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а саме: - до позову не додано жодних доказів на підтвердження викладених в заяві обставин, та не заявлено клопотань про їх витребування; - не додано до позовної заяви попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; - не додано підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав; - не зазначено відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; - не зазначено про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. Крім того, позивач звернувся із заявою про звільнення від сплати судового збору, проте не надав суду документи про тяжке матеріальне становище.
17.04.2020 року до суду надійшла заява від ОСОБА_1 про відстрочення або розстрочення сплати судового збору (а. с. 50 - 52).
17.04.2020 року до суду надійшла заява від ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку (а. с. 57 - 58).
17.04.2020 року до суду надійшла заява від ОСОБА_1 про надання доказів скрутного матеріального становища (а. с. 63 - 64).
17.04.2020 року до суду надійшла заява від ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору (а. с. 69 - 71).
20.09.2022 року ОСОБА_1 отримав копію ухвали суду від 12.02.2020 року, про що є відмітка в матеріалах справи (а с. 72).
30.09.2022 року до суду першої інстанції надійшла заява від ОСОБА_1 про надання до матеріалів справи та відома суду потрібних копій документів, а саме: - копія паспорту ОСОБА_1 та копія ідентифікаційного коду ОСОБА_1 ; - відомості про земельну ділянку; - відповіді Крижанівської сільської ради; - відповіді Лиманського ВП ГУНП в Одеській області; - відповіді Головного управління національної поліції в Одеській області (а. с. 75 - 92).
Тобто, позивачем не у повній мірі усунуті недоліки позовної заяви.

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Колегія суддів погоджується з вищезазначеними висновками суду першої інстанції про необхідність повернення позовної заяви. Вважає, що суд першої інстанції дійшов вказаних висновків без порушення вимог процесуального законодавства.

Мотиви відхилення аргументів, викладених в апеляційній скарзі 

З наявних у справі матеріалів справи, вбачається, що до позовної заяви не додано жодних доказів на підтвердження викладених в заяві обставин, та не заявлено клопотань про їх витребування. Не додано попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Не додано підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Не зазначено відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору. Не зазначено про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви. Крім того, позивач звернувся із заявою про звільнення від сплати судового збору, проте не надав суду документи про тяжке матеріальне становище.
Матеріалами справи підтверджується факт отримання ОСОБА_1 ухвали про залишення позову без руху від 12.02.2020 р..
17.04.2020 року ОСОБА_1 подавалися до суду заяви про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку, про надання доказів скрутного матеріального становища, про звільнення від сплати судового збору (а. с. 50 - 52, 57 - 58, 63 - 64, 69 - 71).
30.09.2022 року до суду першої інстанції надійшла заява від ОСОБА_1 про надання до матеріалів справи та відома суду потрібних копій документів, а саме: - копія паспорту ОСОБА_1 та копія ідентифікаційного коду ОСОБА_1 ; - відомості про земельну ділянку; - відповіді Крижанівської сільської ради; - відповіді Лиманського ВП ГУНП в Одеській області; - відповіді Головного управління національної поліції в Одеській області (а. с. 75 - 92).
Тобто, ОСОБА_1 не у повному обсязі виконані вимоги ухвали суду від 12.02.2020 року. 
Матеріалами справи, які надійшли до апеляційного суду, не спростовується висновок суду, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, та не усунення її недоліків протягом встановленого судом строку.
Таким чином, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що у встановлений судом строк вимоги ухвали про залишення позову без руху позивачем не були виконані у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального права судом першої інстанції, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є недоведеними, а тому вона підлягає залишенню без задоволення.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
За правилами, передбаченими пункту 1 частини 1 статті 374, статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи, що суд першої інстанції постановив ухвалу про повернення позовної заяви без порушень діючого законодавства, підстави для її скасування, зміни в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 відсутні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

5. Дата ухвалення постанови, порядок та строк касаційного оскарження

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Згідно пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 353, п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви позивачеві, після її перегляду в апеляційному порядку може бути оскаржена в касаційному порядку. 
Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.
Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390  ЦПК України, Одеській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 01 листопада 2022 року про повернення позовної заяви – залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених частиною 2 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя:                                                 А. П. Заїкін

Судді:                                                                 О. В. Князюк 

С. О. Погорєлова