П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/12281/22 
                                                            Головуючий у 1-й інстанції: Козачок І.С. 
                                                            Суддя-доповідач:  Матохнюк Д.Б. 
08 серпня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Матохнюка Д.Б. 
суддів:  Гонтарука В. М.  Білої Л.М. 
          розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
у листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (ГУ ПФУ в Хмельницькій області), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (ГУ ПФУ в Запорізькій області) в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ  в Запорізькій області від 04 жовтня 2022  №66/03-16;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Хмельницькій області зарахувати до стажу, необхідного для призначення пенсії державного службовця, періоди роботи  позивача: 
-з    10.02.1992    по 31.05.1994  на посадах спеціалістів  у   Краснодонському міському  центрі зайнятості;
- з 01.03.2000 по 31.05.2013, з 01.01.2014 по 28.02.2014, з 19.01.2015  по  30.06.2020  на   посадах   у  системі  органів  Державної   митної служби України згідно з записами трудової книжки;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Хмельницькій області перевести позивача з 16 вересня 2022  на пенсію   за віком   відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 №3723-ХІІ,  та провести нарахування/перерахунок та виплату пенсії з урахуванням   виданих  уповноваженим органом   довідок  про заробітну плату для обчислення пенсії, та з урахуванням раніше проведених виплат.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 березня 2023 року позов задоволено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, ГУ ПФУ в Хмельницькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.  
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності згідно із Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. 
Так, 16.09.2022 позивач звернулась до ГУ ПФУ в Хмельницькій області з заявою про переведення її з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію державного службовця у відповідності до ст. 37 Закону №3723-ХІІ.
Рішенням від 04.10.2022 №66/03-16 ГУ ПФУ в Запорізькій області відмовило позивачу у переведенні на пенсію за Законом України "Про державну службу" через відсутність необхідного стажу на посадах, віднесених до посад державної служби.
Листом від 07.11.2022 №2200-1904-8/70779 ГУ ПФУ в Хмельницькій області повідомило позивача про прийняте рішення.
Також, повідомлено про те, що періоди роботи позивача на митниці, в період перебування на яких були присвоєнні персональні чи спеціальні звання, не зараховуються до стажу роботи  на посадах, які віднесені до державної служби, а тому періоди роботи з 01.03.2000 по 31.05.2013, з 01.01.2014 по 28.02.2014 та з 19.01.2015 по 30.04.2016 можливо зарахувати до стажу роботи на посадах державної  служби  за умови підтвердження інформації щодо присвоєння рангу державного службовця та виплати надбавки за ранг.
Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 21.04.1981 ОСОБА_1 :
-з 10.02.1992  по 31.05.1994  працювала в Краснодонському міському центрі зайнятості населення на посаді програміста-оператора І категорії; 
- з 17.09.1997 по 01.06.2013 працювала в Луганській митниці Державної митної служби України (17.09.1997 прийняла присягу державного службовця, прийнята на посаду інспектора митної служби, 01.03.2000 присвоєне персональне звання Інспектор митної служби II рангу, 18.03.2002 присвоєне персональне звання Інспектор митної служби І рангу);
- з 02.07.2002   переведена на посаду старшого інспектора митної служби;  з 20.02.2004 призначена на посаду провідного інспектора контрольно-аналітичного сектору митного поста «Ізварине», 01.04.2004 присвоєне спеціальне звання Інспектор митної служби І рангу;  з 01.01.2005 переведена на посаду провідного інспектора вантажно-пасажирського відділу у пункті пропуски «Ізварине»; з 13.03.2006 переведена на посаду провідного інспектора митного поста «Ізварине»;
- з 01.06.2013 переведена на посаду інспектора сектору митного оформлення № 4 митного поста в Луганській митниці Міндоходів; 01.06.2013 присвоєно 12 ранг державного службовця;  01.11.2013 переведена на посаду головного державного інспектора сектору митного оформлення № 4 митного поста «Ізварине» (01.01.2014 присвоєно спеціальне звання Інспектор податкової та митної справи І рангу);  01.03.2014 переведена на посаду головного державного інспектора відділу митного оформлення № 4 митного поста «Ізварине»; 15.01.2015 звільнена з займаної посади у порядку переведення до Хмельницької митниці ДФС; 
- з 19.01.2015 по 10.12.2019  працювала в Хмельницькій митниці ДФС (19.01.2015 призначено на посаду головного державного інспектора митного поста «Хмельницький-центральний»);
- з 11.12.2019 по 30.06.2020 працювала у Подільській митниці Держмитслужби (11.12.2019 призначена на посаду головного державного інспектора митного поста «Хмельницький»; 11.12.2019 присвоєний 6 ранг державного службовця; 30.06.2020 звільнена із займаної посади).
Однак, відповідачем було зараховано до стажу державної служби  позивача   періоди  її роботи  з   17.09.1997 по 28.02.2000, з 01.06.2016 по 31.12.2013, з 01.03.2014 по 15.01.2015.  
Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. 
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв не в межах та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Колегія суддів частково погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Так, принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема, порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначає Закон України   "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі Закон № 889-VIII).
Відповідно до п. 2 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон №3723-XII, крім ст. 37, що застосовується до осіб зазначених у пункті 10 і 12 цього розділу.
Положеннями п.п. 10, 12 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25   Закону №3723-XII   та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до   ст. 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Таким чином, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до   ст. 37 Закону №3723-XII, у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до ч. 9 ст. 37 Закону №3723-XII   визначено, що пенсія по інвалідності у розмірах, передбачених частиною 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії по інвалідності відповідно до   Закону №1058-IV особам, визнаним інвалідами І або II групи у період перебування на державній службі, які мають стаж державної служби не менше 10 років, а також особам з числа інвалідів І або II групи незалежно від часу встановлення їм інвалідності, які мають не менше 10 років стажу державної служби на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, якщо безпосередньо перед зверненням за призначенням такої пенсії вони працювали на зазначених посадах. Пенсія по інвалідності відповідно цього Закону, призначається незалежно від причини інвалідності за умови припинення державної служби.
Якщо інваліду I або II групи було встановлено III групу інвалідності, то в разі наступного визнання його інвалідом I або II групи право на отримання раніше призначеної пенсії на умовах, передбачених цим Законом, поновлюється з дня встановлення I або II групи інвалідності за умови, якщо після припинення виплати пенсії минуло не більше п`яти років. У такому самому порядку визначається право на отримання пенсії по інвалідності на умовах, передбачених цим Законом, особам, яким така пенсія не була призначена у зв`язку з продовженням перебування зазначених осіб на державній службі (ч. 12 ст. 37 Закону № 3723-XII).
Згідно з п. 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом, обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Крім того, відповідно до п. 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 № 889-VIII, обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII. Отже, у даному випадку слід керуватись Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 травня 1994 № 283 (Порядок № 283), відповідно до пункту 1 якого визначаються посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби.
Згідно з п. 3 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота на посадах керівних працівників і спеціалістів у Державному центрі зайнятості та місцевих центрах зайнятості.
Так, період роботи  позивачки у  місцевому центрі зайнятості на посаді спеціаліста підтверджується записами її трудової книжки, а також підтверджується довідкою Луганського обласного центру  зайнятості  від   10.04.2015   №30/11-761, у якій зазначено, що період роботи ОСОБА_1 в Краснодонському міськрайцентрі зайнятості підлягає зарахуванню до стажу державної служби.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що до стажу державної служби підлягає зарахуванню стаж роботи позивачки у   Краснодонському міському  центрі зайнятості з 10.02.1992 по 31.05.1994 на посадах спеціалістів: програміста-оператора І категорії  та   програміста І категорії.
Стосовно періодів   роботи з 01.03.2000 по 31.05.2013, з 01.01.2014 по 28.02.2014, та з 19.01.2015 по 30.06.2020  у системі  митних органів, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно п. 2 Порядку №283 до стажу державної служби  зараховується робота (служба): на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України «Про державну службу», а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців; на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів; на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком; на посадах суддів, слідчих, прокурорів, інших службових осіб, яким присвоєно персональні звання.
Відповідно до ч. 17  статті 37 Закону №3723-ХІІ  період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Крім того, згідно ч. 1 ст. 569 Митного кодексу України  працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.
Відповідно до ч. 1 ст. 588 Митного кодексу пенсійне забезпечення посадових осіб митних органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в митних органах зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
За таких обставин, відповідач протиправно не зарахував відповідні  періоди роботи ОСОБА_1  у органах митної служби   згідно з записами   трудової книжки.
Оскільки позивач є інвалідом ІІ групи, має стаж на посаді державної служби 20  років, перед зверненням за призначенням пенсії працювала на посаді, віднесеній до посад державних службовців, то колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що остання має право на призначення пенсії згідно зі ст. 37 Закону №3723-XII, та, відповідно, наявні правові підстави для переведення з пенсії по інвалідності, призначеної їй згідно із Законом №1058-IV, на пенсію державного службовця відповідно до   Закону № 3723-XII.
Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений в постановах Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №735/939/17, від 19 березня 2019 року у справі №357/1457/17, від 22 жовтня 2019 року у справі № 348/2370/16-а та від 14 листопада 2019 року у справі №348/2369/16-а, від 22 травня 2020 року у справі №263/9612/16-а, який підлягає застосуванню до спірних правовідносин.
Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Стосовно позовних вимог про зобов`язання призначити позивачу пенсії з врахуванням поданих довідок про заробітну плату та виплати її із врахуванням раніше виплачених сум, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб" затверджено Порядок призначення пенсій згідно з Законом №889-VIII, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону №3723-XII (Порядок).
Пунктом 4 вказаного Порядку передбачено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями,-заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як п. 377.2021.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому-п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Пунктами 5 та 6 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб №622 передбачено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики. У разі ліквідації державного органу довідку видає орган, який є правонаступником, а в разі його відсутності чи перейменування (відсутності) посад, у тому числі відсутності відповідних посад державної служби, довідка видається у порядку, встановленому Мінсоцполітики за погодженням із Нацдержслужбою.
Так, на момент звернення позивача з заявою про переведення її на пенсію відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, вимоги до форми довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям встановлені постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 "Про форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям", зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за № 180/30048.
Із матеріалів справи встановлено, що у наданих позивачем до заяви довідці від 14.09.2022 №7.12-1/22/819/5559 міститься інформація за серпень 2022 року та в довідці від 14.09.2022 №7.12-2/22/819/5558 - станом на 01.08.2022.
При цьому, у довідках від 14.09.2022 №7.12-1/22/819/5559 та №№7.12-2/22/819/5558 зазначено, що на всі види оплати праці, включені в довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Однак, колегія суддів зауважує, що позивач у даній справі звільнена з посади ще 30.06.2020, а відтак застосування при розрахунку пенсії державного службовця зі складових заробітної плати, з яких остання не сплачувала страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, суперечитиме нормам ч.1 ст. 37 Закону № 3723-XII.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що ОСОБА_1 має право на призначення пенсії відповідно до Закону № 3723-XII, однак без врахування довідок про складові заробітної плати від від 14.09.2022 №7.12-1/22/819/5559 та №№7.12-2/22/819/5558.
Відповідно до ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відтак, в порядку ст. 317 КАС України, оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.   
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області  задовольнити  частково.
Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 березня 2023 року  змінити.
Викласти абзац четвертий резолютивної частини рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 березня 2023 року наступним чином:
«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перевести ОСОБА_1 з 16 вересня 2022   на пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16 грудня 1993 №3723-ХІІ, та провести нарахування/перерахунок та виплату пенсії з урахуванням  раніше проведених виплат».
В решті рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 березня 2023 року залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.  

Головуючий	 	 	Матохнюк Д.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Гонтарук В. М.    Біла Л.М.