СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року                м. Харків                        Справа № 905/2330/21  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А. , суддя  Тарасова І.В.
за участі секретаря судового засідання Андерс О.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№1452 Д/2) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 27.06.2023 (прийняту у приміщенні Господарського суду Донецької області суддею Говоруном О.В., повний текст складено 03.07.2023) у справі №905/2330/21
за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, м.Київ,
до 1-го відповідача – ОСОБА_2 ;
2-го відповідач – ОСОБА_3 ;
3-го відповідача  – ОСОБА_4 ;
4-го відповідача – ОСОБА_5 ;
5-го відповідача – ОСОБА_6 ;
6-го відповідача – ОСОБА_7 ;
7-го відповідача – ОСОБА_8 ;
8-го відповідача – ОСОБА_9 ;
9-го відповідача – ОСОБА_10 ;
10-го відповідача -    ОСОБА_11 ;
11-го відповідача – ОСОБА_12 ;
12-го відповідача – ОСОБА_1 ;
13-го відповідача -    ОСОБА_13 ;
14-го відповідача – ОСОБА_14 ;
15-го відповідача – ОСОБА_15 ;
16-го відповідача – ОСОБА_16 ;
17-го відповідача – ОСОБА_17 ;
18-го відповідача -     ОСОБА_18 ;
19-го відповідача – ОСОБА_19 ;
20-го відповідача – ОСОБА_20 ;
21-го відповідача – ОСОБА_21 ;
22-го відповідача – ОСОБА_22 ;
23-го відповідача – ОСОБА_23 ;
24-го відповідача – ОСОБА_24 ;
25-го відповідача – ОСОБА_25 ;
26-го відповідача – ОСОБА_26 ;
27-го відповідача – ОСОБА_27 ;
28-го відповідача – ОСОБА_28 ;
29-го відповідача – ОСОБА_29 ;
30-го відповідача – ОСОБА_30 ;
31-го відповідача – ОСОБА_31 ;
32-го відповідача - ОСОБА_32 ;
33-го відповідача - ОСОБА_33 ;
34-го відповідача - ОСОБА_34 ;
35-го відповідача - ОСОБА_35 ;
36-го відповідача - ОСОБА_36 ;
37-го відповідача - ОСОБА_37 ;
38-го відповідача - ОСОБА_38 ;
про відшкодування шкоди в розмірі 3 282 869 089,56 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 27.06.2023 у справі №905/2330/21 відкладено підготовче засідання до 01.08.2023.
Залишено без розгляду позовні вимоги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до 32-го відповідача - ОСОБА_32 .
Витребувано у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб належним чином засвідчену копію акту приймання-передачі документів від ПАТ КБ "Південкомбанк" до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Ухвала суду мотивована тим, що оскільки заява про залишення позову без розгляду подана до початку розгляду справи по суті, приймаючи до уваги, що право на подання такої заяви, яка в даному випадку спрямована на визначення кола відповідачів у справі, є абсолютним правом позивача, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду в частині вимог до відповідача 32 -   ОСОБА_32 .
ОСОБА_1 з ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Донецької області від 27.06.2023 у справі №905/2330/21 скасувати в частині залишення позовних вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до ОСОБА_32 без розгляду, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Скарга обґрунтована тим, що фактично суд першої інстанції звів до абсолюту право позивача на залишення позову без розгляду до окремих відповідачів, позбавивши ініціатора цього питання (позивача) надати аргументацію причин і необхідності вчинення цієї процесуальної дії та, відповідно, прийняття такого процесуального рішення. Суд першої інстанції не звернув увагу і повністю проігнорував доводи деяких відповідачів, їх представників, викладені у їх запереченнях проти заяви про залишення позову без розгляду, не надав їм жодної оцінки, та не зазначив, чому їх не приймає та (або) відхиляє.
Вказує, що перебування відповідача ОСОБА_39 на військовій службі за мобілізацією під час воєнного стану є безумовною (безальтернативною) підставою для зупинення судом провадження у справі до припинення його перебування на військовій службі у складі ЗС України або інших утворених відповідно до закону військових формувань. 
Зазначає, що Фонд, подаючи заяву про зміну предмету позову, згадуючи про ОСОБА_40 , у контексті його участі у здійсненні спірних операцій та необхідності його залучення до участі у справі як відповідача, вважав, що ОСОБА_41 є однією з осіб, яка на думку Фонду, має відповідати за шкоду, завдану Банку та його кредиторам. 29.05.2023 позивачем було подано заяву про залишення позову без розгляду в частині окремих відповідачів, у якій позивач просив залишити позовні вимоги до ОСОБА_39 без розгляду. Заява про залишення позову без розгляду не була взагалі жодним чином мотивована, позивач не зазначив, які обставини змусили його просити суд залишити без розгляду позовні вимоги до відповідача, який не був залучений до участі у справі при первинній подачі позову, а значно пізніше і саме за заявою позивача.
Посилається на те, що судом питання про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог до ОСОБА_39 було вирішено без виходу до нарадчої кімнати, що є порушенням імперативного принципу процесуального закону.
31.08.2023 до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№10428), в якому останній проти апеляційної скарги заперечує, просить ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на те, що суд першої інстанції, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду, оскільки подати заяву про залишення позову без розгляду є правом заявника, який на власний розсуд розпоряджається своїми правами, таке право є абсолютним і не залежить від волі інших учасників процесу. При цьому надане заявнику право на подання такої заяви не залежить від думки інших учасників справи і суд не зобов`язаний при вирішенні відповідного питання з`ясовувати обставини, які стосуються суті справи або мотивів, у зв`язку з якими така заява подана.
Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у судовому засіданні в режимі відеоконференції проти апеляційної скарги заперечував, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Інші учасники справи у судове засідання не прибули, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином ухвалою суду від 24.08.2023.
Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, в грудні 2021 року Фонд гарантування  вкладів фізичних осіб звернувся до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_42 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_1 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_43 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_44 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38  про відшкодування шкоди в розмірі 3 282 869 089,56 грн.
13.06.2023 від представника позивача надійшла заява (вх.№5528/23) про залишення без розгляду вимоги до відповідача - ОСОБА_32 , в якій позивач, з посиланням на п.3 ч.1 ст.42, п.1 ч.1 ст.177, п.5 ч.1 ст.226 ГПК України, просив залишити без розгляду вимоги до відповідача - ОСОБА_32 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в частині стягнення шкоди в розмірі 427 251 212,80 грн. 
27.06.2023 Господарським судом Донецької області прийнято оскаржувану ухвалу.
Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.
Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України.
Однієї з основних засад господарського судочинства є диспозитивність (п.5 ч.3 ст.2 ГПК України).
Відповідно до ст.14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відтак, фактично спрямованість процесуальної діяльності суду визначається виключно особою, яка звертається до суду за захистом порушених прав, та обмежена заявленими вимогами і підставами позову.
Право визначати відповідачів у справі належить виключно позивачу (ч.4 ст.45, ст.48 ГПК України).
Вказане право є абсолютним і не залежить від волі інших учасників справи, зокрема співвідповідачів.
За змістом п.1 ч.1 ст.177 ГПК України завданнями підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу.
Згідно з ч.1, п.1 ч.2 ст. 185 ГПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що фактично суд першої інстанції звів до абсолюту право позивача на залишення позову без розгляду до окремих відповідачів, позбавивши позивача надати аргументацію причин і необхідності вчинення цієї процесуальної дії та, відповідно, прийняття такого процесуального рішення. Суд першої інстанції не звернув увагу і повністю проігнорував доводи деяких відповідачів, їх представників, викладені у їх запереченнях проти заяви про залишення позову без розгляду, не надав їм жодної оцінки, та не зазначив, чому їх не приймає та (або) відхиляє.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що закріплене за позивачем право на подання заяви про залишення позову без розгляду згідно положень статті 236 ГПК України, є абсолютним і не залежить від думки інших учасників процесу. Сторони вільні розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. Суд не наділений повноваженнями відмовити позивачу, який просить не розглядати його позовні вимоги по суті. Тому  відсутня законодавча заборона на постановлення ухвали про залишення без розгляду частини позовних вимог  на стадії підготовчого судового засідання. 
При цьому, така заборона суперечила б положеннями ст.14 ГПК України.
Отже,  подати заяву про залишення позову без розгляду є правом заявника, який на власний розсуд розпоряджається своїми правами, таке право є абсолютним і не залежить від волі інших учасників процесу.
При цьому надане заявнику право на подання такої заяви не залежить від думки інших учасників справи і  суд не зобов`язаний при вирішенні відповідного питання з`ясовувати обставини, які стосуються суті справи або мотивів, у зв`язку з якими така заява подана.
Щодо відсутності мотивації поданої позивачем заяви, то, як правильно зазначено судом першої інстанції, законодавством не передбачений обов`язок позивача обґрунтовувати та мотивувати заяву про залишення позову без розгляду. Визначена лише стадія процесу коли у позивача наявне вказане право.
В одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги (ч.1 ст.173 ГПК України).
Відтак, у випадках передбачених законодавством, позивач наділений правом заявляти декілька вимог в одній позовній заяві. Отже, виходячи з принципу диспозитивності, позивач до початку розгляду справи по суті вправі визначати необхідність розгляду судом як окремої вимоги, так і всіх вимог позову в цілому на власний розсуд, зокрема шляхом залишення позову без розгляду лише в частині конкретної вимоги. 
Стосовно твердження скаржника про порушення судом норм процесуального права, оскільки питання про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог до ОСОБА_39 було вирішено без виходу до нарадчої кімнати, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини 1, 2, 4 ст.233 ГПК України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу. Ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.
Статтею 220 ГПК України передбачено, що під час ухвалення судового рішення ніхто не має права перебувати в нарадчій кімнаті, крім складу суду, який розглядає справу. Під час перебування в нарадчій кімнаті суддя не має права розглядати інші судові справи. Судді не мають права розголошувати хід обговорення та ухвалення рішення у нарадчій кімнаті.
Частинами 2, 3 ст.277 ГПК України передбачено, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо:
1) справу розглянуто неповноважним складом суду;
2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою;
3) справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою;
4) суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі;
5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні;
6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу;
7) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.
Протоколом та відеозаписом судового засідання від 27.06.2023 підтверджуються доводи апелянта про постановлення ухвали  суду без виходу до нарадчої кімнати при вирішенні заяви позивача про залишення без розгляду вимоги до ОСОБА_32 , що є порушенням норм процесуального права. 
Разом з цим наведене не призвело до прийняття неправильного судового рішення у справі, і не доводить обставин впливу на незалежність і неупередженість суду під час ухвалення відповідного судового рішення. Також колегія суддів враховує, що справа в суді першої інстанції розглядалась одноособово, тобто питання яке вирішувалось суддею не потребувало колегіального узгодження. А зміст клопотання не потребував додаткового дослідження матеріалів справи.
Враховуючи, що заява про залишення позову без розгляду подана до початку розгляду справи по суті, право на подання такої заяви, яка в даному випадку спрямована на визначення кола відповідачів у справі, є абсолютним правом позивача, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення позову без розгляду в частині вимог до відповідача 32 -   ОСОБА_32 .
Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст.276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі зазначеного, колегія суддів апеляційного суду вважає висновки Господарського суду Донецької області законними та обґрунтованими. При цьому, доводи скаржника в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали Господарського суду Донецької області від 27.06.2023 у справі №905/2330/21 в оскаржуваній частині без змін як такої, що ухвалена з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 269, 270, п.1 статті 275, статтями 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:
          
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Донецької області від 27.06.2023 у справі №905/2330/21, в частині залишення позовних вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до 32-го відповідача - ОСОБА_32 без розгляду, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено   19.09.2023 

Головуючий суддя                                                                    Я.О. Білоусова

Суддя                                                                                           О.А. Пуль  

Суддя                                                                                           І.В. Тарасова