КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

справа №940/905/22                                                                                       Головуючий у І інстанції - Мандзюк С.В.
апеляційне провадження №22-ц/824/8566/2023                                         Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 
 
06 червня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
судді-доповідача Приходька К.П., 
суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,
за участю секретаря Кононенко І.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тетіївського районного суду Київської області від 21 березня 2023 року 
у справі за позовом  ОСОБА_1 до Тетіївського районного підприємства по будівництву «Райагробуд», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 про визнання недійсним рішення загальних зборів та скасування державної реєстрації, - 
 
установив:
 
У провадженні Тетіївського районного суду Київської області перебувала на розгляді справа за вказаним вище позовом.
Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 21 березня 2023 року, закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Тетіївського районного підприємства по будівництву «Райагробуд», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 про визнання недійсним рішення загальних зборів та скасування державної реєстрації.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку, оскільки вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що 18 липня 2002 року відповідно до наказу №1 позивач, ОСОБА_1 була призначена на посаду юриста Тетіївського районного підприємства по будівництву «Райагробуд». 
Наприкінці серпня 2022 року групою осіб на чолі з ОСОБА_38 позивача було не допущено на територію підприємства та повідомлено, що вона більше не працює на підприємстві, а підприємство знаходиться в стані припинення в результаті його реорганізації. 
ОСОБА_4 з іншими особам вивозив з території підприємства бухгалтерську документацію та основні засоби підприємства, внаслідок чого, позивач з іншими учасниками трудового колективу вимушені були звернутися до правоохоронних органів щодо припинення вказаних дій.
В подальшому, від звільненого голови ради підприємства ОСОБА_39 , позивачці стало відомо, що державним реєстратором Горенко І.А. Бучанської районної державної адміністрації Київської області 16 серпня 2022 року зареєстровано зміни до відомостей про підприємство щодо зміни кінцевих бенефіцеарів, інформації про кінцевих бенефіцерів та зміни керівника підприємства, а також внесено виправлення помилок 18 серпня 2022 року.
Вказані зміни були зареєстровані державним реєстратором на підставі рішення Загальних зборів членів Підприємства, що відбулися 30 липня 2022 року та оформленні протоколом №01/22 від 30 липня 2022 року.
Ознайомившись з копією протоколу №01/22 від 30 липня 2022 року позивачем було встановлено, що Загальними зборами членів підприємства було прийнято ряд рішень, зокрема, щодо звільнення голови ради підприємства та призначення на його місце ОСОБА_4 , змінено склад учасників підприємства, ініціювання реорганізації підприємства шляхом його перетворення та затвердження нової редакції Статуту.
Зі змісту протоколу №01/22 від 30 липня 2022 року вбачається, що рішення приймалося членами підприємства, які на дату зборів не мали статусу працівника підприємства та відповідно не складали трудовий колектив, оскільки вже або довгий час перебувають на пенсії або не приймають участі в трудовій діяльності підприємства. 
Звертає увагу на те, що відповідно до діючого на дату проведення зборів статуту підприємства зареєстрованого за №22 Тетіївською районною державною адміністрацією 28 вересня 2000 року, Тетіївське районне підприємство по будівництву «Райагробуд» створене за рахунок відокремленої майнової частки «Райагробуду» (протокол №1 від 11 липня 2000 року) і є власністю трудового колективу (п.1.1 Статуту). 
Вищим органом управління Райагробуду являється загальні збори колективу, які збирають: Голову Райагробуду, ревізійну комісію (п.4.1. Статуту).
Відповідно до змісту п.4.2. та4.3 Статуту, Загальні збори розглядають та вирішують всі питання, які відносяться до діяльності Райагробуду. 
Проте, відповідно до п.4.4. Статуту, Загальні Збори правомочні вирішувати питання, які відносяться на обміркування, якщо на них присутні не менше 2/3 членів трудового колективу. 
На дату проведення Загальних зборів до складу трудового колективу входили ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_1 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 та позивач, про що міститься відповідна інформація в органах державної влади щодо прийняття вказаних осіб на роботу. 
Враховуючи те, що так званий новий голова підприємства ОСОБА_4 захопив первинну бухгалтерську документацію підприємства, то позивач має у своєму розпорядженні тільки копії повідомлень про прийняття нових працівників за липень 2022 року.
Оскільки на дату Загальних зборів трудовий колектив підприємства складав 8 осіб, то відповідно для того, щоб приймати рішення, що зазначені в протоколі №01/22 від 30 липня 2022 року, обов`язкова була присутність мінімум шести осіб зі складу трудового колективу (що складає 2/3 членів трудового колективу з 8 осіб). 
Проте, жодного члену трудового колективу не тільки не було на зборах, а навіть не було запрошено для участі у цих Зборах.
В преамбулі протоколу №01/22 від 30 липня 2022 року зазначено, що кожний учасник отримав запрошення із порядком денним, однак в даному випадку мова йде про повідомлення саме членів підприємства, які не складають трудовий колектив підприємства. 
Отже, в даному випадку, всі рішення на зборах були прийняті неправомочними зборами та без повідомлення членів трудового колективу про скликані збори, а тому таке рішення є неправомірним.
На час звернення до суду з позовом, відповідачі використовуючи внесені зміни в Реєстрі, продовжують вчиняти дії, направлені на вивезення всієї наявної документації та майна Підприємства за пособництвом невстановлених осіб у невідомому напрямку.
Враховуючи те, що позивач не є учасником підприємства, а тільки членом трудового колективу, то відповідно цей позов було подано до загального суду, а саме до Тетіївського районного суду Київської області за місцем проживання відповідачів.
Вважає, що судом було не вірно застосовано норму передбачену п.3 ч.1 ст.20 ГПК України, оскільки Позивач не є учасником підприємства який вибув, а також залишено поза увагою ту обставину, що в даному випадку, всі рішення на зборах були прийняті неправомочними зборами та без повідомлення членів трудового колективу про скликані збори.
Просила скасувати ухвалу Тетіївського районного суду Київської області від 21 березня 2023 року, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.
Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
01 червня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшов процесуальний документ під назвою «апеляційна скарга на ухвалу Тетіївського районного суду Київської області від 21 березня 2023 року про закриття провадження у справі №940/905/22», яка за своїм змістом фактично є заявою про розгляд справи без участі апелянта, яку колегія суддів враховує під час розгляду даної справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є корпоративними, а враховуючи суб`єктний склад учасників спору, предмет і підставу позову, характер спірних правовідносин та суть спору, спрямовану на врегулювання інтересів сторін корпоративних відносин, даний спір не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.  
З висновками викладеними у оскаржуваній ухвалі погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами чинного законодавства, з огляду на наступне.
Відповідно до норм статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. 
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних індивідуальних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, та, по-друге, те, що суб`єктний склад такого спору включає, як правило, фізичну особу, яка є стороною цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
Згідно з ч.1,2 ст.3 ГК України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. 
Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. 
Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року (справа №916/2791/16) зроблено висновки про те, що спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.
При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суб`єктного складу такого спору, суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не є учасником Тетіївського районного підприємства по будівництву «Райагробуд», а є лише членом його трудового колективу. 
Спірні правовідносини щодо недійсності рішення загальних Зборів членів Тетіївського районного підприємства по будівництву «Райагробуд» пов`язані із діяльністю юридичної особи Тетіївського районного підприємства по будівництву «Райагробуд», яке керується у своїй діяльності Статутом, відтак ці обставини у сукупності, свідчать про існування між сторонами відносин, що виникають з корпоративних.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Суд першої інстанції з урахуванням вищезазначених норм процесуального права та практики Верховного Суду, прийшов до обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі, оскільки правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі, є корпоративними та не можуть розглядатися в порядку цивільного судочинства.
Викладені в апеляційній скарзі доводи на думку колегії суддів не є переконливими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.367,368,374,375,381-384 ЦПК України, суд, -
  
постановив:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Тетіївського районного суду Київської області від 21 березня 2023 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складений 10 липня 2023 року.

Суддя-доповідач                                                      К.П. Приходько
 
Судді                                                                         Т.О. Писана
 
С.О. Журба