ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 серпня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 932/11/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Прокопчук Т.С. (доповідач),
                               суддів:  Шлай А.В., Кругового О.О.,     
розглянувши у письмовому провадженні  в місті Дніпро апеляційну скаргу  Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради
на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська  (головуючий суддя   Овчиннікова О.С.) від 17 квітня 2023 року по справі № 932/11/23 (№ 2-а/932/4/23)
за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, третя особа Інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Магала Олександра Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
                                         
ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 29.12.2022 року звернувся до суду з позовом до відповідача Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, 3 особи Інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Магала О.О.(далі інспектора з паркування Магала О.О.), в якому просить скасувати постанову серії РАП №00140769 від 06.12.2022 року про накладення на нього адміністративного стягнення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати по сплаті судового збору 496 грн. 20 коп., та правничу допомогу у розмірі 4000 грн. 00 коп.
Адміністративний позов обґрунтований відсутністю порушення ним пп. «б» п. 15.10  Правил дорожнього руху  та відсутністю підстав для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу.
У відзиві на позов представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на правомірність дій інспектора з паркування Магала О.О. при винесенні оскаржуваної постанови,  та наявність в діях позивача порушення ч.1 ст. 122 КУпАП.
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська  від 17.04.2023 року позов задоволено частково, постанову  серії РАП №00140769 від 06.12.2022 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП скасовано , провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача закрите.  На користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача стягнуті витрати по сплаті судового збору   496,20 грн. та витрати на правничу допомогу   2500,00 грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представником відповідача  подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати з підстав порушення судом норм матеріального права, та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач посилається на правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення, в зв`язку з чим просить залишити його без змін, а скаргу без задоволення.
Суд апеляційної інстанції з урахуванням неможливості гарантування безпеки громадян через військову агресію Російської Федерації проти України при перебуванні сторін в приміщенні Третього апеляційного адміністративного суду під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України    від 24.02.2022 року № 64/2022 , термін якого подовжений наступними Указами Президента України та діє до теперішнього часу, вважає можливим розглянути справу на підставі ст.311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, яких достатньо для прийняття рішення за апеляційною скаргою відповідача, а тому клопотання представників позивача та відповідача  про розгляд справи в судовому засіданні задоволенню не підлягає.
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами  ст. 242 КАС України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Перевірка рішення суду судом апеляційної інстанції здійснюється в межах доводів апеляційної скарги відповідача, як це передбачено  ст.308 КАС України.
Суд апеляційної інстанції при перегляді справи в апеляційному порядку виходить з наступного.
Із матеріалів справи вбачається, що у відношенні позивача інспектором  з паркування Магала О.О. прийнято постанову серії РАП №00140769 від 06.12.2022 року  про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1  ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу  в розмірі 340 грн.
Відповідно до змісту оскаржуваної постанови до повідомлення ІД №01090157, суть правопорушення полягає в тому, що транспортний засіб «TOYOTA» моделі «RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить позивачу, здійснив стоянку 30.11.2022 року   о 10 год. 55 хв  на тротуарі  в районі будинку № 25 по вул. Старокозацькій в м. Дніпрі, чим порушив вимоги пп. «б» п. 15.10 розділу 15 Правил дорожнього руху(далі ПДР).
Не погодившись з  такою постановою, позивач звернувся до суду з позовом про її скасування.
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено   факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.1  ст.122 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Приписами  ст. 14 Закону України  «Про дорожній рух»  визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема знати і неухильно дотримуватись вимог цього  Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.
Відповідно до п.15.10. ПДР стоянка забороняється у випадках, зокрема:  а) у місцях, де заборонена зупинка; б)  на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); в)  на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2м.
Відповідно до ч.1  ст.14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відео фіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього  Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у не оплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу (примітка до  ст. 14-2 КУпАП).
Згідно зі  ст. 279-1 КУпАП,  у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлює відповідальну особу, зазначену у ч.1  ст. 14-2 цього Кодексу. Якщо адміністративне правопорушення, передбачене ч.1,3 ст. 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), ч.1,2 ст. 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у ч.1  ст. 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у ч.1  ст. 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).
Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до  ст. 277 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1,3  ст. 122 цього Кодексу, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), розглядаються уповноваженою особою невідкладно після виявлення правопорушення та отримання відомостей про суб`єкта цього правопорушення.
Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за порушення правил зупинки транспортного засобу у вигляді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.
          Аналіз вказаних правових норм вказує на те, що  інспектор з паркування уповноважений притягувати учасників дорожнього руху до адміністративної відповідальності за вчинення ними визначених законом адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема за порушення правил зупинки, стоянки транспортного засобу.
При цьому, ч. 2  ст. 77 КАС України  визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до  ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Згідно матеріалів справи на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, відповідачем надані фотознімки, якими зафіксовано , що автомобіль позивача  здійснив стоянку на тротуарі в районі будинку АДРЕСА_1 30.11.2022 року о 10 год 55 хв.
Доказів того, що вказаний автомобіль припарковано в зоні дії дорожніх знаків, які дозволяють чи забороняють зупинку чи стоянку автомобіля ,та інших належних та допустимих доказів, як-то схеми організації дорожнього руху з розташуванням дорожніх знаків по зазначеній адресі, що підтверджують порушення позивачем пп. «б» п.15.10. ПДР, матеріали справи не містять.
В той же час позивач наполягає, що транспортний засіб він розташував на краю тротуару, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м, тим самим діяв з дотриманням пп. «в» п.15.10. ПДР, вимірювання відстані від місця стоянки автомобіля позивача до краю тротуару, де здійснюють рух пішоходи, за допомогою якого можливо було б встановити, що на тротуарі для руху пішоходів залишилося менше 2х метрів, відповідачем не виконано.
Здійснивши аналіз доказів у справі,  суд першої інстанції дійшов вірного висновку про недоведеність вини позивача  у вчинені адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП, скасував оскаржувану постанову та закрив провадження у справі.
На підставі ст.139 КАС України суд першої інстанції правомірно стягнув на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підтверджені документально судові витрати по оплаті судового збору в сумі 496 грн. 20 коп.
Разом з тим суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, не врахував  у відповідності до ч.5 ст.242 КАС України правові позиції Верховного Суду від 17.09.2019 р. у справі № 810/3806/18, від 26.06.2019 р. у справі №200/14113/18-а, від 31.03.2020 р. у справі №726/549/19, від 21.05.2020р. у справі №240/3888/19, де зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо, а також при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Враховуючи обсяг наданої адвокатом Перепелиця В.М. позивачу правничої допомоги в суді першої інстанції, обставини, що підготовка позову не потребує значних зусиль та часу, справа про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП не є складною, суд апеляційної інстанції вважає розумно обґрунтованими витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, у розмірі 1 000 грн., в силу чого апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст. ст. 243, 315, 317, 321, 325 КАС України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу    Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради –   задовольнити частково.
Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська  від 17 квітня 2023 року по справі № 932/11/23 (№ 2-а/932/4/23) –  змінити та абзац перший та третій рішення викласти в наступній редакції.
Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Стягнути з Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь     ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 496,20 грн., та витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 грн.
В іншій частині рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська  від 17 квітня 2023 року по справі № 932/11/23 (№ 2-а/932/4/23) - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.    

Головуючий - суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий