УХВАЛА
14 вересня 2023 року
м. Київ
справа № 761/13833/22
провадження № 51-5022ск23
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого  ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 13 вересня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 04 липня 2023 року,
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.
Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду від                 23 серпня 2023 року зазначену касаційну скаргу залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) та надано строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Так, засудженому ОСОБА_4 , було вказано, зокрема, про необхідність зазначити вимоги до суду касаційної інстанції, обґрунтувати їх та вказати у чому, на його думку, полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень постановлених стосовно нього й обґрунтувати доводи щодо несправедливості призначеного йому покарання та застосування до нього статей 69, 75 Кримінального кодексу України (далі - КК). Крім того, в ухвалі касаційного суду було зауважено про необхідність конкретизувати яке саме судове рішення він оскаржує,  та зазначити вимогу щодо цього рішення, яка б узгоджувалась з положеннями ст. 436 КПК.
У межах цього строку, на виконання зазначеної ухвали Верховного Суду від                             23 серпня 2023 року, ОСОБА_4 подав касаційну скаргу в новій редакції, проте недоліків поданої ним касаційної скарги не усунув. 
У повторно поданій касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 не погоджується з вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 13 вересня 2022 року та ухвалою Київського апеляційного суду від 04 липня 2023 року. При цьому, вказуючи на невідповідність призначеного йому покарання тяжкості кримінального правопорушення і його особі та незастосування до нього положень ст. 75 КК, знову не наводить доводів на обгрунтування своєї позиції, а основний обсяг касаційної скарги становить цитування мотивувальних частин вироку місцевого суду та ухвали суду апеляційної інстанції.
В ухвалі Касаційного кримінального суду від 23 серпня 2023 року засудженому також було вказано, що відповідно до приписів п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити вимоги особи, які мають узгоджуватися з положеннями ст. 436 КПК, оскільки нечітке, суперечливе чи таке, що не відповідає наведеним вимогам, прохання скаржника унеможливлює прийняття судом касаційної інстанції відповідного рішення згідно вимог закону.
Проте вимога ОСОБА_4 викладена у новій касаційній скарзі є неконкретною, оскільки він просить змінити судове рішення без зазначення його форми, дати  постановлення та найменування суду, який його постановив, а відтак колегія суддів Касаційного кримінального суду позбавлена можливості визначити предмет та межі касаційного розгляду.
Відповідно до положень КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Таким чином, зважаючи на те, що засудженим ОСОБА_4 не були виконані вимоги  ухвали касаційного суду від 23 серпня 2023 року, його касаційна скарга підлягає поверненню. 
Колегія суддів звертає увагу засудженого, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК, та в межах строку на касаційне оскарження.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 13 вересня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 04 липня 2023 рокуповернутиразом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1 	        ОСОБА_2 	                 ОСОБА_3