ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 641/699/22  Номер провадження 33/814/1493/23	Головуючий у 1-й інстанції Високих М. С.  Доповідач ап. інст. Корсун О. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року 	м. Полтава	

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю: секретаря судового засідання Греся А.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Полтава від 16 листопада 2022 року,
в с т а н о в и в :
Цією постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час - АДРЕСА_2 ,
визнано винуватим і накладено на нього стягнення за ч.4 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 2 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень, з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
Стягнуто з ОСОБА_1  496 гривень 20 копійок судового збору.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Полтава від 16 листопада 2022 року, мотивуючи тим, що він не був належним чином повідомлений про місце, дату й час розгляду справи в суді першої інстанції у зв`язку з відсутністю світла й інтернет зв`язку за місцем його проживання, отримав копію оскаржуваного судового рішення поштою лише 28 червня 2023 року; з 24 лютого 2022 року м. Харків перебувало під постійними обстрілами та він перевіз свою матір похилого віку в с. Красна Поляна Харківської обл., де періодично проживав з нею, оскільки постійно знаходиться у відрядженнях по всій території України, а за його матір`ю доглядають сусіди; поштове відділення за місцем його реєстрації в м. Харків тривалий час не працювало, а тому його не було повідомлено про кореспонденцію, що надійшла.
Апеляційний суд заслухав позицію ОСОБА_1 , який просив задовольнити клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та водночас підтвердив те, що послуг представника не потребує, наполягав на самостійному представництві своїх інтересів та проведенні апеляційного розгляду без залучення йому представника, перевірив матеріали справи, дослідив доводи клопотання та дійшов висновку про те, що воно не підлягає до задоволення з огляду на таке.
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Згідно із системним аналізом законодавства процесуальні дії під час провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням закону. 
Передбачений КУпАП десятиденний строк для подачі апеляційної скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на апеляційне оскарження судового рішення. Правило дотримання строку у встановленому розмірі має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи про адміністративні правопорушення розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів щодо того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ч.2 ст.294 КУпАП містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку, якими є лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. 
Наведене відповідає усталеній практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якою вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває у межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип "res judicata" (рішення у справах «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, «Устименко проти України» від 29 жовтня 2015 року).
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 16 листопада 2022 року місцевим судом прийнято постанову про визнання ОСОБА_1 винуватим і накладення на нього адміністративного стягнення за ч.4 ст.130 КУпАП, а тому відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП останнім днем строку на апеляційне оскарження цього судового рішення було 28 листопада 2022 року (понеділок) (а.с.40).
ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про місце, дату й час розгляду справи щодо нього в суді першої інстанції, а саме 16 листопада 2022 року о 10 годині 30 хвилин у Ленінському районному суді м. Полтава, що підтверджується довідкою про доставку смс-повідомлення за абонентським номером його мобільного телефону: НОМЕР_1 , який ним зазначено, в тому числі й у апеляційній скарзі для повідомлення про розгляд провадження (а.с.37). У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 також підтвердив те, що отримував смс-повідомлення про наведені вище місце, дату й час розгляду справи в місцевому суді. Однак, апелянт не з`явився в засідання суду першої інстанції, клопотань про його відкладення не заявляв, не повідомляв про неможливість явки до суду та в подальшому взагалі не цікавився результатами розгляду справи щодо нього, тобто з власної волі не скористався диспозитивним правом бути присутнім під час розгляду провадження в місцевому суді та знати про результатами такого розгляду, що залежало від безпосередніх дій самого ОСОБА_1 , а тому є суб`єктивною обставиною та не слугує поважною причиною для пропуску процесуального строку.
Більше того, 19 травня 2023 року апелянт особисто отримав копію оскаржуваної постанови, що підтверджуються повідомленням про вручення поштового відправлення, засвідченого власним підписом ОСОБА_1 . Належність названого підпису апелянту та факт отримання ним копії цього судового рішення 19 травня 2023 року підтвердив і сам ОСОБА_1 у засіданні апеляційного суду.
З огляду на викладене вище, посилання апелянта у клопотанні на те, що він не був належним чином повідомлений про місце, дату й час розгляду справи в суді першої інстанції та отримав копію оскаржуваної постанови лише 28 червня 2023 року спростовуються матеріалами справи, а також повідомленими ОСОБА_1 даними в суді апеляційної інстанції.
Однак, апеляційну скаргу на постанову місцевого суду ОСОБА_1 склав лише 04 липня 2023 року та подав 05 липня 2023 року, тобто з довготривалим пропуском визначеного процесуальним законом строку на апеляційне оскарження (більше ніж через пів року з моменту розгляду справи місцевим судом, про який він був обізнаний, і через півтора місяці після безпосереднього отримання копії постанови суду першої інстанції), що підтверджено вхідним штампом на конверті, в якому надіслано апеляційну скаргу, відомостями із системи трекінгу відправлень АТ «Укрпошта» та самим апелянтом при датуванні зазначеної скарги.
Отже, наведені вище обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 за умови належної зацікавленості в оскарженні постанови суду першої інстанції та незгоди з нею мав можливість оскаржити її в межах об`єктивно розумного строку, зокрема й протягом десяти днів з дня отримання копії оскаржуваного судового рішення (до 29 травня 2023 року).
Водночас питання поновлення строку на оскарження судового рішення у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується судами в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених на обґрунтування клопотання про поновлення такого строку. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не є підставою для поновлення пропущеного строку на оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках.
Згідно з даними довідки ТОВ «ТБВ «Едельвейс» та, як підтвердив у клопотанні та засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 , він протягом вказаного вище проміжку часу (з початку 2022 року) перебуває у відрядженнях у населених пунктах по всій території України й через це догляд за його матір`ю здійснюють сусіди, що не перешкоджало йому подати апеляційну скаргу до суду за допомогою засобів поштового зв`язку в поштовому відділенні в будь-якому населеному пункті.
Окрім того, припинення роботи певних поштових закладів у м. Харків і населених пунктах Харківської обл. не було постійним, а мало тимчасовий характер, а тому, починаючи з 16 листопада 2022 року до 29 травня 2023 року (кінець десятиденного терміну з моменту отримання копії оскаржуваної постанови) апелянт безумовно мав можливість скористатись послугами поштового зв`язку для апеляційного оскарження постанови місцевого суду, до того ж, за наявної в Україні розгалуженої системи поштових закладів різного виду та з різними умовами надання послуг, однак із власної волі не зробив цього, через це посилання останнього на наявність поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження не знайшли свого підтвердження. 
При цьому, наведені в клопотанні обставини не позбавили можливості ОСОБА_1 звернутися до суду з апеляційною скаргою на наступний день після її складання - 05 липня 2023 року, тобто в період, у який також продовжено воєнний стан в Україні.
Поважних причин (об`єктивно непереборних обставин, незалежних від волевиявлення апелянта, пов`язаних дійсно з істотними перешкодами чи труднощами), що унеможливили чи могли би унеможливити реалізацію права ОСОБА_1 на подання апеляційної скарги в порядку та строки, визначені законом, перевіркою матеріалів справи не встановлено.
Отже, апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, як таку, що подана після закінчення строку апеляційного оскарження, і суд апеляційної інстанції за заявою ОСОБА_1 не знайшов підстав для поновлення даного строку.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Відомовити в задоволенні клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Ленінського районного суду м. Полтава від 16 листопада 2022 року щодо  ОСОБА_1 .
Повернути апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Полтава від 16 листопада 2022 року щодо  ОСОБА_1 з усіма доданими до неї матеріалами особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                         О.М. Корсун