ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року 
м. Київ
справа №480/418/22
адміністративне провадження № К/990/22967/23  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді - Мацедонської  В.  Е.,
суддів: Білак  М.  В., Губської  О.  А.
розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу
за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2023  року (головуючий суддя Кононенко  З.  О., судді: Мінаєва  О.  М., Калиновський  В.  А.)
І. Суть спору
У січні 2022 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 13  грудня 2021 року №  235348 про притягнення ФОП ОСОБА_1 до відповідальності, що передбачена абзацом 3 частиною першою статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», та накладення адміністративно-господарського штрафу у сумі 17  000,00  грн.
На обґрунтування позовних вимог ФОП ОСОБА_1 зазначив, що під час проведення перевірки відповідачем установлено, що позивач надавав послуги з перевезення вантажу, однак останній не є автомобільним перевізником у розумінні положень Закону України «Про автомобільний транспорт», а тому не може нести відповідальність, передбачену абзацом 3 частиною першою статті 60 цього Закону.
ІІ. Установлені фактичні обставини справи, судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та мотиви їх ухвалення
На підставі направлення на перевірку від 01  листопада 2021  року №  008581 службовими особами Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 02  листопада 2021  року проведено перевірку транспортного засобу DAF 95 ХР480, державний номерний знак НОМЕР_1 .
У ході перевірки було виявлено порушення при наданні послуг з перевезення вантажу (овес) згідно з товарно-транспортною накладною від 02  листопада 2021  року №  1: автомобільний перевізник допустив порушення, а саме: у водія відсутні оформлені щоденні реєстраційні листки режиму праці та відпочинку за попередні 28 днів, або бланк підтвердження діяльності, а також не оформлена товарно-транспортна накладна, а саме: у графі вантажовідправник не зазначено код ЄДРПОУ, в графі автомобільний перевізник не зазначено код ЄДРПОУ, в графі вантажоодержувач не зазначено код ЄДРПОУ, в графі транспортний засіб не зазначено модель, тип автомобіля, напівпричепа, його параметри, із зазначенням довжини, ширини, висоти, чим порушено статтю 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».
За результатами проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом складено акт від 02  листопада 2021  року №  314150, з яким було ознайомлено та підписано водієм транспортного засобу.
Листом від 09  листопада 2021  року за №  94272/728.6/24-21 позивача було повідомлено про час та дату розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.
У зв`язку із порушенням позивачем вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абзацом З частини першої статті 60 цього Закону, 13  грудня 2021  року відповідачем прийнята постанова №  235348 про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17  000,00  грн. 
Уважаючи таку постанову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом порушених, на його думку, прав та інтересів.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2022  року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 13  грудня 2021  року №  235348 про накладення адміністративно-господарського штрафу у сумі 17  000,00  грн. 
Суд першої інстанції дійшов висновку, що акт перевірки, який складено без встановлення належного суб`єкта відповідальності - перевізника за порушення законодавства про автомобільний транспорт, не може бути належною підставою у розгляді справи щодо притягнення такого суб`єкта до адміністративно-господарської відповідальності. Позивач в спірних правовідносинах не є автомобільним перевізником у розумінні положень Закону України «Про автомобільний транспорт» і не може нести відповідальність, передбачену абзацом 3 частини першої статті 60 цього Закону.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, 30 грудня 2022 року Державна служба України з безпеки на транспорті звернулась до Другого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2022  року. Разом з апеляційною скаргою відповідачем подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи тим, що починаючи з 24  лютого 2022 року у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України відповідач вимушений провадити свою роботу у дистанційному режимі.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 07  березня 2023  року в задоволенні клопотання Державної служби України з безпеки на транспорті про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20  вересня 2022  року у справі №  480/418/22  відмовлено, визнано неповажними причини пропущення скаржником процесуального строку, наведені ним в клопотанні.
Також ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 07  березня 2023  року апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20  вересня 2022  року залишено без руху. Надано строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, шляхом зазначення інших поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20  вересня 2022  року у справі №  480/418/22.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 27  березня 2023  року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 20  вересня 2022  року у справі №  480/418/22 за позовом ФОП ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови.
Суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідач не виконав вимоги ухвали від 07  березня 2023 року про залишення апеляційної скарги без руху у строк, установлений судом.
IІІ. Провадження в суді касаційної інстанції
27 червня 2023 року Державна служба України з безпеки на транспорті звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 27  березня 2023  року.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17  липня 2023  року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою на підставі частини третьої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26  вересня 2023  року визначено склад колегії суддів: Мацедонська  В.  Е. (головуючий суддя), Білак  М.  В., Губська  О.  А.
ІV. Касаційне оскарження
У касаційній скарзі Державна служба України з безпеки на транспорті просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції і направити справу для продовження розгляду до Другого апеляційного адміністративного суду.
На обґрунтування вимог скаржник посилається на те, що фактично Укртрансбезпека, як орган, який відповідно до закону здійснює представництво інтересів у судах України, вимушений провадити роботу у дистанційній формі з моменту повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, тобто починаючи з 24  лютого 2022  року. В умовах постійних ракетних обстрілів, які продовжуються і наразі, систематичне відвідування працівниками Укртрансбезпеки безпосереднього робочого місця (у тому числі отримання кореспонденції, опрацювання паперових документів та спрямування на адреси судів процесуальних документів) певною мірою унеможливлено.
Позивач відзив на касаційну скаргу не подавав, що не перешкоджає перегляду ухвали суду апеляційної інстанції.
V. Релевантні джерела права й акти їх застосування.
Відповідно до статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. 
Частинами першою та другою статті 44 КАС України передбачено, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо дотримання строків звернення до суду.
За загальним правилом частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
За приписами пункту 4 частини першої статті 299 КАС України установлено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
VІ. Висновки Верховного Суду
Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судового рішення здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевірка правильності застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина перша статті 341 КАС України).
Оцінюючи обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
З аналізу викладеного вище законодавства убачається, що строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Процесуальні строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.
Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.
Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.
Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 листопада 2019 року у справі №  9901/405/19.
Крім того, наведеними вище нормами КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.
Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20 червня 2023  року у справі №  160/13610/22.
Як убачається з матеріалів справи, згідно з довідками про доставку електронного листа, копію ухвали від 07  березня 2023  року про відмову в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарженням та копію ухвали від 07  березня 2023  року про залишення апеляційної скарги без руху доставлено до електронного кабінету Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Слобожанського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки 07  березня 2023  року о 18:31 год. При цьому скаржник в касаційній скарзі вказаний факт ніяк не спростовує. Отже, десятиденний строк для усунення недоліків апеляційної скарги починається з 09  березня 2023  року (ураховуючи положення абзацу 2 частини шостої статті 251 КАС України) та закінчується 18  березня 2023  року.
Однак, станом на день постановлення спірної ухвали суду (27  березня 2023  року) відповідачем не було подано до суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження і не наведено інших поважних причин пропуску такого строку.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.
Що стосується аргументів Державної служби України з безпеки на транспорті щодо запровадження дистанційної роботи з моменту повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України (24  лютого 2022  року) і введення воєнного стану в Україні, як наслідок неможливості вчасно звернутися до суду з апеляційною скаргою, колегія суддів уважає такі доводи безпідставними з огляду на таке.
Введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку, а тому це питання має вирішуватися в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві та обставин, які існували та об`єктивно перешкоджали вчиненню процесуальних дій.
При оцінці поважності причин пропуску процесуального строку з причини введення воєнного стану в Україні додатково слід брати до уваги, зокрема: територіальне місцезнаходження суду, порядок його функціонування; місце проживання (місцезнаходження) заявника; ведення на відповідній території бойових дій або розташування у безпосередній близькості до такої території, посилення ракетних обстрілів у відповідний проміжок часу, що об`єктивно створювало реальну небезпеку для життя учасників процесу; тривалість самого процесуального строку та час, який минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали конкретній особі реалізувати своє право (повноваження) у межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини.
Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач лише робить посилання на запровадження дистанційного режиму, але не надає належних доказів на підтвердження зазначеного, крім того не обґрунтовує вплив запровадження такого режиму на порушення ним строку звернення до суду з апеляційною скаргою.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом апеляційної інстанції винесено законну і обґрунтовану ухвалу, постановлену з дотриманням норм процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.
Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають. 
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення.
Ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2023  року залишити без змін.
Судовий збір розподілу не підлягає.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя                                                                                В.  Е.  Мацедонська
Судді                                                                                                    М.  В. Білак
                                                                                                    О.  А.  Губська