Ухвала
 
04 вересня 2023 року
м. Київ
 
справа № 139/260/23
провадження № 61-12989cк23  
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана адвокатом Спесивцевим Вадимом Валерійовичем, на постанову Вінницького апеляційного суду від 20 липня 2023 року у складі колегії суддів: Оніщука В. В., Денишенко Т. О., Медвецького С. К., у справі за позовом ОСОБА_1 до фермерського господарства «Інтер Агро», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ТОВ «Зернофарт», про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ФГ «Інтер Агро», третя особа: ТОВ «Зернофарт», про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.
 
Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області в складі судді: Тучинської Н. В., від 12 травня 2023 року позов задоволено. Визнано недійсним договір оренди землі від 09 грудня 2016 року, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Інтер Агро» щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,8586 га з кадастровим номером 0522885900:05:001:0028, на підставі якого 27 грудня 2016 року за номером 18537934 зареєстровано право оренди за ФГ «Інтер Агро». Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Постановою Вінницького апеляційного суду від 20 липня 2023 року апеляційну скаргу адвоката Солоненка Б. М. в інтересах ФГ «Інтер Агро» задоволено, рішення Мурованокуриловецького суду Вінницької області від 12 травня 2023 року скасовано та ухвалено нове. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
29 серпня 2023 року  ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана адвокатом Спесивцевим В. В., на постанову Вінницького апеляційного суду від 20 липня 2023 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19  грудня 1997 року).
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).
 
Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 07 квітня 2023 року справу на підставі статті 19 ЦПК України визнано малозначною. 
 
Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять. 
 
Вказівка в резолютивній частині постанови Вінницького апеляційного суду від 20 липня 2023 рокупро можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржене судове рішення ухвалено у малозначній справі. 
 
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).
 
Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).
 
Таким чином, оскаржене судове рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити  ОСОБА_1  у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою, яка підписана адвокатом Спесивцевим Вадимом Валерійовичем, на постанову Вінницького апеляційного суду від 20 липня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до фермерського господарства «Інтер Агро», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ТОВ «Зернофарт», про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                   В. І. Крат
 
                                                                                              І. О. Дундар 
 
                                                                                               Є. В. Краснощоков