ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2023 року                                                             Справа № 918/821/22 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Саврій В.А., суддя Коломис В.В. ,  суддя Миханюк М.В. 

при секретарі судового засідання Комшелюку А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс-Вуд" на рішення господарського суду Рівненської області від 27.02.2023 у справі №918/821/22 (суддя Марач В.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс-Вуд" (33001, м.Рівне, вул.Валерія Опанасюка, 27, код ЄДРПОУ 42744294)
до Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" (33013, м.Рівне, вул.Князя Володимира, 71, код ЄДРПОУ 05424874);
про визнання протиправним та скасування рішення комісії

за участю представників:
позивача – не з`явився;
відповідача – Савчук О.В. (в залі суду);

ВСТАНОВИВ:
Рішенням господарського суду Рівненської області від 27.02.2023 у справі №918/821/22 закрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Фенікс-Вуд” до Приватного акціонерного товариства “Рівнеобленерго” у частині вимоги про визнання протиправним та скасування рішення комісії апарату управління ПрАТ “Рівнеобленерго” в особі структурного підрозділу електричних мереж Володимирецького району з розгляду акту про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, оформленого протоколом №13 від 23.04.2021 з розгляду Акту про порушення №R011336 від 04.03.2021. Відмовлено у задоволенні позову в частині визнання протиправним та скасування рішення комісії апарату управління ПрАТ “Рівнеобленерго” в особі структурного підрозділу електричних мереж Володимирецького району з розгляду акту про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, оформленого протоколом №9 від 12.04.2021 з розгляду Акту про порушення №R011336 від 04.03.2021.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю "Фенікс-Вуд" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.
В скарзі апелянт, зокрема, зазначає, що в порушення вимог ст.71 КПК України, начальником Володимирецької РЕМ ПрАТ "Рівнеобленерго", заступником начальника Володимирецької РЕМ ПрАТ "Рівнеобленерго" та старшим слідчим слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області під час технічної перерви у слідчій дії, що оголошувалась для опечатування вилученого майна та приміщення, було складено неправомірний акт про порушення №R011336 від 04 березня 2021 року, складений о 15:25, а вже 04 березня 2021 року о 15:26 проведення слідчих дій було відновлено.
Звертає увагу, що ні Кримінальним процесуальним кодексом України, ні Правилами роздрібного ринку електричної енергії, не передбачено право слідчого та працівників Володимирецької РЕМ ПрАТ "Рівнеобленерго" під час проведення слідчих дій складати акти про порушення.
Вважає, що акт про порушення було складено під час слідчої дії, що є порушенням ст.71 КПК України та п.8.2.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, а відтак такий акт про порушення не може слугувати належним доказом, який би надав право оператору системи визначити для ТОВ "Фенікс-Вуд" зобов`язання по сплаті за необліковану електроенергію
Стверджує, що даний акт не може бути підставою для обрахунку необлікованої електроенергії та її стягнення за межами даного кримінального провадження.
Звертає увагу, що у кримінальному провадженні №2202118000000002 від 27.01.2021, на даний час, вирок про визнання ТОВ "Фенікс-Вуд" чи посадових осіб даного підприємства не оголошувався, а відтак і ще не встановлено достеменно того факту чиє було майно підключено до електромереж поза лічильником та не були встановлені інші обставини.
Як вбачається з протоколу обшуку, обшук був проведений у металевому контейнері, а не в ангарі шиферному площею 615 кв.м, яким користувався ТОВ "Фенікс-Вуд". В приміщенні ангару шиферного не було виявлено, що облік електроенергії не відповідає його використанню, а також що до даного приміщення підведено силовий кабель за межами лічильника.
ТОВ "Фенікс-Вуд" зазначає, що не є стороною Договору електроспоживання приміщень, що знаходяться за адресою: с.Полиці, Полицької ОТГ, Вараського району, Рівненської області - комплекс будівель та споруд №1.
Стверджує, що рішення комісії з розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, оформлене протоколом про нарахування обсягу необлікованої енергії та визначення її вартості, яку повинен оплатити споживач, безпосередньо впливає на права та обов`язки відповідного суб`єкта господарювання у розрізі його відносин з енергопостачальною організацією, оскільки встановлює обсяг і вартість недоврахованої електроенергії (цю суму слід сплатити позивачеві протягом 30 календарних днів з дня отримання рахунка) та створює загрозу припинення електропостачання відповідного споживача.
Вважає, що такі документи, як акт про порушення №R011336 від 04.03.2021, протоколи №9 від 12.04.2021 та №13 від 23.04.2021 не є належними та допустимими доказами вчинення порушень законодавства у сфері енергетики та не можуть бути підставою для застосування господарських санкцій.
Крім цього зазначає, що суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків про те, що у справі №918/821/22 та у справі №918/431/21 той самий предмет позову і ті ж самі підстави позову.
На підставі викладеного апелянт просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 27.02.2023 у справі №918/821/22 за позовом ТОВ "Фенікс-Вуд" до Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" про визнання протиправним та скасування рішення комісії по розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, складених Володимирецьким РЕМ, оформленого протоколами №9 від 12.04.2021 та №13 від 23.04.2021 засідання комісії по розгляду акту про порушення правил роздрібного ринку електричної енергії №R від 04 березня 2021 року та ухвалити нове рішення, відповідно до якого позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Скарга надійшла безпосередньо на адресу суду апеляційної інстанції. 
Листом від 31.03.2023 матеріали справи №918/821/22 витребувано з господарського суду Рівненської області.
06.04.2023 матеріали справи №918/821/22 надійшли до Північно-західного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.04.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс-Вуд" на рішення господарського суду Рівненської області від 27.02.2023 у справі №918/821/22 - залишено без руху.
12.04.2023 до суду від апелянта надійшла заява про усунення недоліків до якої долучено докази сплати судового збору та докази надсилання копії апеляційної скарги з доданими до неї документам відповідачу.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.04.2023 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Фенікс-Вуд" строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Рівненської області від 27.02.2023 у справі №918/821/22, відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд апеляційної скарги на 17.05.2023 об 12:00год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м.Рівне, вул.Яворницького, 59 у залі судових засідань №4. Запропоновано відповідачу у строк до 05.05.2023 подати письмовий відзив на апеляційну скаргу.
05.05.2023 до суду від Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу.
У відзиві, зокрема, зазначає, що за наслідками розгляду Акту про порушення Споживачу (позивачу) донараховано обсяг та вартість необлікованої електричної енергії (рішення комісії №13 від 23.04.2021).
Рішення комісії, оформлене протоколом №13 від 23.04.2021 вже було предметом судового розгляду. Суд першої інстанції у справі №918/821/22 прийшов до правомірних висновків про те, що всі вищезазначені обставини були встановлені рішенням суду в господарській справі №918/431/21, що набрало законної сили, а відтак не потребують повторного доказування при розгляді даної справи, так як у ній беруть участь ті самі особи, стосовно яких встановлено ці обставини.
Господарським судом Рівненської області у справі №918/431/21 підтверджено вчинення ТОВ «Фенікс-Вуд» правопорушення у вигляді самовільного підключення електричної проводки до електричних мереж, що не є власністю оператора системи, що є порушенням норм ПРРЕЕ. Рішення комісії за №13 від 24.04.2021 визнано правомірним, розрахунок - проведеним на підставі належних вихідних даних та у відповідності до п.8.4.12 ПРРЕЕ.
Вважає, що матеріали кримінального провадження (зокрема, протокол обшуку, на який посилається позивач), є недопустимим доказом у господарській справі.
Протокол обшуку є недопустимим доказом у господарському процесі, а з огляду на відсутність між сторонами невирішеного господарського спору і мета даного судового провадження, на думку відповідача, спрямована на спростування певних обставин у кримінальному провадженні.
Також зазначає, що сам Акт про порушення як документ, що фіксує порушення та складений відповідно до Правил роздрібного ринку електричної енергії, правомірність його складення, правильність розрахунку необлікованої електричної енергії та інші пов`язані з цим питання, були предметом судового розгляду. Відтак, невирішеного господарського спору між позивачем та відповідачем не залишилось.
При складані та підписанні акту про порушення, представники відповідача були уповноваженими особами від товариства у відповідності до вимог абз.2 п.8.2.5. ПРРЕЕ, що підтверджується зазначеними в актах про порушення відповідними посвідченнями.
Акт про порушення складено більше, ніж одним уповноваженим представником оператора системи розподілу та підписаний особою, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (підписання Акта про порушення ПРРЕЕ не заперечує позивач), містить всю необхідну інформацію, яка в силу норм ПРРЕЕ має бути у ньому відображена, а відтак, Акт про порушення є чинний.
Щодо незазначення у повідомленні посилання на відповідну методику по проведенню обрахунку, то розрахунок проводився згідно з формулою, наведеною у п.8.4.12 ПРРЕЕ, про що зазначено у Протоколі засідання комісії №13 від 23 квітня 2021 року.
Вважає, що визнання протиправним та скасування рішення комісії по розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії Володимирецького РЕМ, оформленого протоколом №9 від 12 квітня 2021 року є неналежним способом захисту, що, у свою чергу, є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
На підставі викладеного відповідач просить суд апеляційної інстанції рішення господарського суду Рівненської області від 27.02.2023 у справі №918/821/22 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фенікс-Вуд» - без задоволення.
Ухвалою від 17.05.2023 задоволено клопотання представника позивача та відкладено розгляд апеляційної скарги на 02.08.2023 об 11:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м.Рівне, вул.Яворницького, 59 у залі судових засідань №4.
02.08.2023 до суду від ТОВ "Фенікс-Вуд" надійшли письмові пояснення у яких представник зокрема зазначає, що матеріали справи не містять доказів того, що Акт про порушення №011336 від 04 березня 2021 року складений трьома уповноваженими представниками ПрАТ «Рівнеобленерго». Як вбачається з протоколу обшуку ОСОБА_1 не був присутній при обшуку, а відповідно, якщо враховувати той факт, що обшук і перевірка дотримання правил проводились одночасно, то очевидно, що дана особа не була присутня при перевірці дотримання правил, а відтак не могла підписати акт. Суду не надано доказів звернення представників відповідача до позивача з вимогою допустити представників відповідача на об`єкт для обстеження.
02.08.2023 до суду від представника ТОВ "Фенікс-Вуд" адвоката Корень О.М. надійшло клопотання про відкладення (перенесення) розгляду справи у зв`язку з тим, що на даний час перебуває у відпустці та, разом із малолітніми дітьми знаходиться на санаторно-курортному лікуванні поза межами Рівненської області, у зв`язку з чим не має змоги прийняти участь у судовому засіданні у справі №918/821/22, призначеному на 02.08.2023 об 11:00. Тому просить суд розгляд справи №918/821/22, призначений на 02.08.2023 об 11:00, відкласти (перенести) на іншу дату.
Розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи, колегія суддів зазначає наступне.
Частинами 11, 12 статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Оскільки всі учасники провадження у справі були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, при цьому явка учасників судового процесу обов`язковою не визнавалась, а матеріали справи достатньо характеризують спірні правовідносини, враховуючи те, що позиція скаржника викладена безпосередньо у апеляційній скарзі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.
Жодних доказів на підтвердження обставин, на які посилається заявник, до клопотання додано не було.
Також, суд звертає увагу, що ухвалою від 17.05.2023 вже було задоволено клопотання представника позивача та відкладено розгляд апеляційної скарги.
З огляду на викладене колегія суддів відмовляє представнику ТОВ "Фенікс-Вуд"  у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.
Оскільки всі учасники провадження у справі були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, при цьому явка учасників судового процесу обов`язковою не визнавалась, а матеріали справи достатньо характеризують спірні правовідносини, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання про відкладення розгляду справи, вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.
У судовому засіданні представник відповідача заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги, надав пояснення по справі. Просив суд рішення господарського суду Рівненської області від 27.02.2023 у справі №918/821/22 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фенікс-Вуд» - без задоволення.

Розглядом матеріалів справи встановлено.
01.03.2020 між ТОВ "Фенікс-Вуд" (користувач) та фізичною особою ОСОБА_2 (позичкодавець) було укладено договір позички №1 за умовами якого позичкодавець передає користувачу у безоплатне користування на строк, що обумовлений цим Договором, приміщення "Ангар-шиферний" площею 615 м.кв., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (об`єкт позички), який користувач зобов`язується повернути позичкодавцеві після закінчення строку, встановленого цим Договором (далі - Договір).
У відповідності до п.3.1. Договору позички №1 від 01.03.2020 строк, на який надається об`єкт позички становить 12 місяців з моменту його передачі.
Останнім днем строку користування об`єктом позички вважається 1 березня 2021 року (п.3.2. Договору).
Згідно з п.4.2. Договору об`єкт позички вважається поверненим позичкодавцю користувачем з моменту підписання акта приймання-передачі позички уповноваженими представниками сторін та скріплення цього акту їх печатками (за наявності).
Договір є укладеним, підписаний уповноваженими сторонами та скріплений відтисками печаток останніх, на час розгляду справи доказів недійсності договору, зокрема відповідних судових рішень, суду не надано.
01.03.2020 за актом прийому-передачі виробничого приміщення фізична особа ОСОБА_2 передала, а ТОВ "Фенікс-Вуд" прийняло виробниче приміщення "Ангар шиферний" площею 615 кв.м. юридична адреса: с.Полиці Володимирецького району, Рівненської області с/Рада Полицька, комплекс будівель і споруд будинок 4а, Ангар шиферний-А-1. 
02.11.2020 ТОВ "Фенікс Вуд" подало до Головного управління ДПС у Рівненській області, Вараське управління, Вараська ДПІ повідомлення за Формою 20-ОПП про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, у якому, зокрема, відображено Ангар шиферний, місцезнаходженням якого є комплекс будівель № 1 буд. 4а, ангар А-1, реєстраційний номер об`єкта оподаткування 32837833 із значенням "1", тобто як первинне надання інформації про об`єкти оподаткування.
27.01.2021 слідчим відділу УСБУ в Рівненській області відкрито кримінальне провадження за №22021180000000002 за ч.3 ст.359 КК України (короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: невстановленою групою осіб з березня 2020 року шляхом встановлення на каналах технічних засобів (СТЗ) негласного отримання інформації здійснюється несанкціоноване зняття Інтернет-трафіку провайдерів України для отримання у відкритому вигляді авторизаційних даних користувачів Інтернет-ресурсів (у тому числі персональних даних банківських карток клієнтів українських банків).
01.03.2021 за актом прийому-передачі виробничого приміщення ТОВ "Фенікс-Вуд" передало, а фізична особа ОСОБА_2 прийняла приміщення передане за Договором.
04-05 березня 2021 року з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №2202118000000002 від 27.01.2021, на підставі ухвали від 19 лютого 2021 року слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/3600/21, у с.Полиці, Полицька ОТГ, Вараського району, Рівненської обл., поштова адреса: комплекс будівель та споруд № 1, ангар шиферний 4а проведено обшук старшим слідчим відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області старшим лейтенантом юстиції Боровцем Ігорем Костянтиновичем у присутності понятих, за участю (в присутності) представників Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" в особі структурного підрозділу Володимирецький район електричних мереж (РЕМ), охоронця на території обшуку ОСОБА_3 , водія ТОВ "Глобал ТРАНС КОМ", старших о/ув ОВС ВКІБ УСБУ в Рівненській області, старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Рівненській області, за результатами якого складено протокол обшуку.
У ході проведення обшуку, працівниками РЕМ під керівництвом начальника Володимирецької РЕМ ПрАТ "Рівнеобленерго" Стовби Василя Олексійовича під час перерви у проведенні обшуку складено акт про порушення №011336 ПрАТ "Рівнеобленерго" щодо самовільного підключення до електропроводки приміщення з комп`ютерним обладнанням ТОВ "Фенікс-Вуд" та порушення системи обліку електроенергії. 04.03.2021 у с.Полиці Приватним акціонерним товариством "Рівнеобленерго" в особі структурного підрозділу Володимирецький район електричних мереж (РЕМ) складено акт про порушення №R011336 (далі - Акт), який підписаний начальником Володимирецького РЕМ Стовбою В.О. (посв.№159), заступником начальника Володимирецького РЕМ Босиком О.В. (посв.№0989), начальником ВКДСДЗ Готюком С.К. (посв.№213) за участі кочегара ОСОБА_3 (записано зі слів), як іншої особи, відмінної від споживача, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача, який не зазначив зауважень до даного акту. Акт засвідчений також старшим слідчим СВ УСБУ в Рівненській області І.Боровцем.
У Акті про порушення зазначено: характеристика об`єкта - приміщення з комп`ютерним обладнанням ТОВ "Фенікс-Вуд".
Перевіркою встановлено, що у с.Полиці комплекс будівель і споруд - ангар шиферний, 4а порушено облік електричної енергії: порушення ПРРЕЕ під.7 п.8.4.2, а саме самовільне підключення електропроводки до мережі, що не є власністю оператора системи, з порушенням схеми обліку.
У графі 4 акту відображено результати проведення вимірів параметрів схеми електроживлення споживача на дату складання акта про порушення, зокрема вказано, що самовільне підключення відбулося в точці вимірювання, зазначеній у схемі електроживлення за №6 (алюміній, переріз проводу СІП 5 4*120) та №4 (мідь 4 ПВЗ 1*70); тип засобу вимірювальної техніки.
Відповідно до п.5 Акту скласти повний перелік струмоприймачів не було можливим через недопущення у всі приміщення.
Для виявлення прихованого самовільного підключення та місця його підключення до електричної мережі здійснювалися заміри навантаження та демонтаж ВРП-0,4 кВ СВК "Полиці" (п.6 Акту).
Згідно з п.11 Акту комісія оператора системи з розгляду складеного акта про порушення буде проводити засідання 12.04.2021 за адресою: смт.Володимирець, вул.Соборна, 92, адмінприміщення РЕМ, 2-й поверх.
До акта про порушення додається: фото і відеоматеріали пристрій HUAWEI smart Z, samsung Galaxy A20 №R58M615287T, Redmi Note 8 Pro №CCAF194G067071; пакет з речовим доказом №ВОООО1481.
У додаткових відомостях до акту зазначено, що співвласник ТОВ "Фенікс Вуд" ОСОБА_4 в телефонній розмові відмовився бути присутнім при складанні акту.
Отже, 04.03.2021 зафіксоване порушення (шляхом складання Акту про порушення №R011336) на підставі підп.7 пункту 8.4.2 ПРЕЕ, а саме: самовільне підключення електропроводки до електромережі, що не є власністю оператора системи, з порушенням схеми обліку.
05.03.2021 ТОВ "Фенікс Вуд" подало до Головного управління ДПС у Рівненській області, Вараське управління, Вараська ДПІ (м. Вараш) за Формою 20-ОПП повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, у якому, зокрема, відображено закриття об`єкта оподаткування (значення "6"), адреса: Ангар шиферний, місцезнаходженням якого є комплекс будівель №1 буд.4а, ангар А-1, реєстраційний номер об`єкта оподаткування 32837833.
17.03.2021 слідчим відділом УСБУ в Рівненській області відкрито кримінальне провадження за №22021180000000015 за ч.2 ст.188-1, оскільки  здійснено викрадення електричної енергії за адресою: Рівненська обл., Вараський р-н, Полицька ОТГ, с.Полиці, комплекс будівель та споруд №1, ангар шиферний 4а шляхом її самовільного використання внаслідок умисного пошкодження приладів обліку згідно акта про порушення обліку електричної енергії №011336 від 04.03.2021.
24.03.2021 старшим оперуповноваженим відділу у м. Вараш Управління Служби безпеки України в Рівненській області підполковником Слободюк І.О. у кримінальному провадженні №22021180000000002 від 27.01.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.359 КК України було проведено допит свідка ОСОБА_5 , начальника Володимирецького РЕМ ПрАТ "Рівнеобленерго", про що складено протокол допиту свідка.
Як вбачається із даного проколу допиту, свідок повідомив, що 04.03.2021 його та спеціалістів Володимирецького РЕМ ПрАТ "Рівнеобленерго" було залучено для здійснення фахової перевірки об`єкту, який знаходиться за адресою: комплекс будівель та споруд №1 ангар шиферний 4а, с.Полиці, Полицької ОТГ Вараського району Рівненської області. В ході вказаної перевірки були проведені заміри навантаження на виході кабельної лінії 04 кВ від ТП-169 (трансформаторна підстанція) в сторону комплексу будівель та споруд №1 ангар шиферний 4а та виявлено, що середнє споживання електроенергії об`єкта становить 60-70 кВт/год. Під час заходу на територію зазначеного вище об`єкту було встановлено факт незаконного викрадення електроенергії шляхом самовільного, прихованого підключення електропроводки до електромережі на вхідному кабельному вводі 04 кВ поза системою обліку.
Окрім того, свідок ОСОБА_5 повідомив, що згідно з наявною у Володимирецькому РЕМ ПрАТ "Рівнеобленерго" документації встановлено, що між орендодавцем СВК "Полиці" в особі директора Будник А.Б. та орендарем ТОВ "Фенікс-Вуд" в особі директора Ярошинського Р.В. заключений договір №2 від 01.03.2019 оренди нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: с. Полиці, комплекс будівель та споруд №1 Приміщення розташоване на господарському дворі СВК "Полиці" площею 100 кв.м., яке згідно п.1.3. призначається лише як складське приміщення і орендарю не дозволяється використовувати вказане приміщення для будь-яких інших цілей, за власним розсудом. Згідно наявних установчих документів, а саме витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, одним із засновників та кінцевим бенефеціарним власником (контролер) юридичної особи ТОВ "Фенікс-Вуд" (ідентифікаційний код 42744294) є ОСОБА_4 . На підставі виявленого факту порушення, у відповідності до Постанови національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 "Про затвердження правил роздрібного ринку електричної енергії" п.п.7, п.8.4.2, а саме, - самовільне підключення електропроводки до мережі, що не є власністю оператора системи з порушенням схем обліку, за участю представника організації ТОВ "Фенікс ВУД" Бондарчука КП., складено акт про порушення №011336 від 04.03.2021, с.Полиці Вараського району Рівненської області.
12.04.2021 відбулося засідання комісії оператора системи по розгляду акту №011336 від 04.03.2021 про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ) у м.Володимирець, оформлене протоколом №9, за результатами якого вирішено провести нарахування споживачу ТОВ "Фенікс Вуд" по поперечному перерізу проводів за період з 04.03.2020 по 04.03.2021 згідно з п.8.4.12 ПРЕЕ, зазначено, що остаточне рішення комісії за заявою споживача буде прийнято 16.04.2021; обсяг необлікованої енергії становить 349680 кВт*год.
Вищезазначені обставини були встановлені рішенням суду в господарській справі №918/431/21, що набрало законної сили, а відтак не потребують повторного доказування при розгляді даної справи, так як у ній беруть участь ті самі особи, стосовно яких встановлено ці обставини.
Рішенням комісії оператора системи по розгляду акту №R011336 від 04.03.2021 про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ) у м.Володимирець, оформлене протоколом №9 від 12.04.2021, рішень щодо проведення донарахувань вартості за обсяг необлікованої електричної енергії Споживачу (Позивачу) комісією не приймалось. У даному протоколі зафіксовано, що комісією прийнято рішення відкласти розгляд Акту про порушення R011336 для забезпечення надання Позивачем комісії пояснень, які (про що вказано у протоколі) будуть надані Споживачем (Позивачем) на наступному засіданні комісії. Попередньо вирішено (за наявності в подальшому до того підстав) проводити нарахування за поперечним перерізом проводів самовільного підключення за період - календарний рік. Остаточне рішення має бути прийнято на наступному засіданні комісії.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків:
Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення комісії по розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії Володимирецького РЕМ, оформлені протоколом №13 від 23.04.2021 засідання комісії по розгляду акта про порушення правил роздрібного ринку електричної енергії №R011336 від 04.03.2021, колегія суддів зазначає наступне.
02.06.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю “Фенікс-Вуд” звернулось до господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства “Рівнеобленерго” із вимогою про визнання незаконним, неправомірним та скасування протоколу засідання комісії по розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії (ПРРЕЕ) від 23 квітня 2021 року, оформленого протоколом №13.
За матеріалами поданої ТОВ “Фенікс-Вуд” позовної заяви господарським судом Рівненської області відкрито провадження у справі №918/431/21 та розглянуто її з ухваленням відповідного судового рішення. Рішення господарського суду Рівненської області від 22 жовтня 2021 року, залишене без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10 лютого "2022 року. Касаційну скаргу ТОВ “Фенікс-Вуд” повернуто заявникові. Тобто, рішення господарського суду Рівненської області за позовною заявою ТОВ “Фенікс-Вуд” в силу вимог статті 129-1 Конституції України набуло законної сили та є обов`язковим до виконання на території України.
У справі за №918/431/21 спір мав місце між ПрАТ “Рівнеобленерго” та ТОВ “Фенікс-Вуд”. Тобто, склад сторін є тотожнім зі складом учасників справи за №918/821/22.
У справі №918/431/21 предметом позову виступала матеріально-правова вимога позивача до відповідача - “Про визнання незаконним та скасування протоколу засідання комісії по розгляду актів про порушення ПРРЕЕ від 23.04.2021”, а саме, у позовній заяві позивач просив суд «визнати рішення комісії по розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії (протокол №13) від 23.04.2021 незаконним, неправомірним та протиправним та таким, що підлягає скасуванню».
У повторно поданій позовній заяві у справі №918/821/22 позивач знову просить “визнати протиправним та скасувати рішення комісії апарату управління ПрАТ “Рівнеобленерго” в особі структурного підрозділу електричних мереж Володимирецького району з розгляду акту про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, оформленого протоколом №9 від 12.04.2021 та протоколом №13 від 23.04.2021 з розгляду Акту про порушення №R011336 від 04.03.2021”.
Тобто, в обох випадках предметом оскарження є рішення комісії ПрАТ “Рівнеобленерго” з розгляду Акту про порушення ПРРЕЕ №R011336 від 04.03.2021, оформлене протоколом №13 від 23.04.2021. 
Тобто, предмет позовних вимог у справі №918/431/21 та справі № 918/821/22 є тотожним в частині оскарження рішення комісії апарату управління ПрАТ “Рівнеобленерго” в особі структурного підрозділу електричних мереж Володимирецького району з розгляду акту про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, оформленого протоколом №13 від 23.04.2021 з розгляду Акту про порушення №R011336 від 04.03.2021.
Як вірно відмічено судом першої інстанції, у позовній заяві за №16 від 01.06.2021 позивач наголошував на тому, що...
“... на момент проведення обстеження вищевказане приміщення не перебувало у користуванні ТОВ “Фенікс-Вуд”. Крім того, у користуванні (чи у власності) ТОВ “Фенікс- Вуд” не перебуває приміщення комп`ютерної “ферми”, оскільки товариство не провадить господарську діяльність у сфері ІТ технологій та основними напрямками діяльності ТОВ “Фенікс-Вуд” (поКВЕД): ...”
“...B зв`язку з цим, при розгляді даного акту про порушення від 04.03.2021 року варто було б встановити власників, користувачів вищевказаного приміщення (комп`ютерної “ферми”)”
“...При розгляді вищевказаного акту про порушення Ns R011336 від 04.03.2021 не враховано межі балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін договору. Оскільки договірні відносини між ТОВ “Фенікс-Вуд” та ПрАТ “Рівнеобленерго” відсутні, відповідачу слід було досконало вивчити та описати у протоколі комісії схеми розмежування балансової належності... ”
“...Акт про порушення (ПРРЕЕ) №R011336 від 04.03.2021 не відповідає вимогам, викладеним у п.8.2.5 ПРРЕЕ... ”
“Одночасно просить врахувати, оскільки у ТОВ “Фенікс-Вуд” відсутні договори чи то з СВК “Полиці”, чи то з Різанович Н. про спільне використання електромереж, відтак комісії слід встановити (в розумінні ПРРЕЕ) кому належать електромережі”.
Крім цього, ТОВ “Фенікс-Вуд” у позовній заяві від 01.06.2021 наполягав на неправомірності та неправильності проведеного ПрАТ “Рівнеобленерго” розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії та на неправомірності складання самого акта про порушення.
Доводи позивача знайшли свою оцінку у рішенні господарського суду Рівненської області та постанові Північно-західного апеляційного господарського суду у справі №918/431/21.
У повторно поданій позовній заяві у справі №918/821/22 позивач ґрунтує свої позовні вимоги аналогічним чином, стилістично викладаючи обставини справи дещо по-іншому, а частинами повністю дублюючи матеріали попередньої позовної заяви та частково викладаючи вже досліджені господарським судом Рівненської області факти іншим чином, що водночас не є свідченням пред`явлення позову з інших підстав.
Згідно позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 11 квітня 2018 року у справі №11-257/18, неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.
Верховний Суд у справі №160/2592/20 зазначив: підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, що вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав. Позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Визначаючи підстави позову, як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права. Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення. Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.
У повторно поданій позовній заяві, позивач знову посилався на неправомірність проведення ПрАТ “Рівнеобленерго” перевірки та складання Акта про порушення; на протоколи обшуку у кримінальному провадженні; на те, що приміщення, де проводилась перевірка, не належить ТОВ “Фенікс-Вуд”; на те, що ТОВ “Фенікс-Вуд” не є стороною договорів з ПрАТ “Рівнеобленерго”; на неналежність повідомлень (протоколів) з розрахунками обсягу та вартості необлікованої електричної енергії як документів, та на нерозуміння порядку формульного розрахунку вартості та обсягу недоврахованої електричної енергії, наполягаючи в цілому на неправомірності дій ПрАТ “Рівнеобленерго”; відсутності підстав для складання Акту про порушення №R011336 від 04.03.2021 та на порушенні порядку розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, обґрунтовуючи свою позовну заяву нормами права, аналогічними до норм, вказаних у позовній заяві від 01.06.2021.
Однак, як зазначив Верховний Суд у постанові по справі №809/487/18, не є зміною підстав позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, що були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але які були названі ним інакше.
Верховний Суд у справі №540/169/20 наголосив на тому, що різне формулювання позовних вимог у справах не змінює того факту, що ці вимоги виникли із одних тих же підстав та стосуються одного і того ж предмету позову, що зумовлює необхідність дослідження судом ідентичних обставини і норм права.
Верховний Суд у справі №909/243/18 акцентував увагу на відмінностях між поняттями “предмет спору” та “предмет позову”: предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносин, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.
Повторне ініціювання до вирішення правовідносин, що перестали бути спірними, не допускається, в іншому випадку має місце порушення принципу правової визначеності (res juridicata), тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже вирішеної справи. Жодна сторона не має права домагатись перегляду кінцевого й обов`язкового рішення тільки з метою проведення нового слухання та вирішення справи (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2004 року у справі “Світлана Науменко проти України”).
Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що усі доводи позивача вже були підставою для захисту ним свого порушеного (на його думку) права.
Щодо доповнення підстав позову новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права, колегія суддів погоджується з твердженнями суду першої інстанції, що такі дії позивача не свідчать про зміну ним підстав позову (який вже був розглянутий господарським судом Рівненської області), а посилання позивача на такі обставини, як неотримання ним протоколів засідання комісії за №9 та №13 з розрахунками, відсутність Методики розрахунку тощо свідчать лише про те, що ці доводи позивача за своєю суттю не є новими підставами позову та направлені на використання процесуального механізму перегляду рішення (постанови) суду, яке набрало законної сили.
Подання ж нових доказів не може бути кваліфіковано інакше, як намагання переглянути рішення (постанову), яка набула законної сили, за допомогою додатково відшуканих доказів.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, нові докази, по-перше, не можуть свідчити про нові підстави позову, оскільки обставини спору, на які посилався позивач у першому позові, залишились незмінними, по-друге, відшукання нових доказів після набуття рішенням суду законної сили не повинне тягнути перегляд цього рішення. Зокрема, принцип змагальності, правила подання суду доказів і відповідні процесуальні обмеження спрямовані саме на те, щоб забезпечити правову визначеність щодо наслідків певних процесуальних дій, в тому числі дій з подання доказів у строки і в порядку, визначених процесуальним законом. Тому в силу принципу res juridicata відшукання стороною, яка програла судовий спір, нового доказу після набуття рішенням законної сили, не повинне тягнути перегляд такого рішення.
За пунктом 3 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі у разі, якщо судом будуть встановлені обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.
Відтак, провадження у справі №918/821/22, в частині визнання протиправним та скасування рішення комісії по розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії Володимирецького РЕМ, оформлені протоколом №13 від 23.04.2021 засідання комісії по розгляду акта про порушення правил роздрібного ринку електричної енергії №R011336 від 04.03.2021, правомірно закрито судом першої інстанції на підставі пункту 3 частини 1 статті 231 ГПК України.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення комісії по розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії Володимирецького РЕМ, оформленого протоколом №9 від 12.04.2021 засідання комісії по розгляду акта про порушення правил роздрібного ринку електричної енергії №R011336 від 04.03.2021, колегія суддів зазначає наступне.
За змістом частин 1, 2 статті 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Статтею 15 Цивільного кодексу України закріплено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Під захистом права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.
Способи захисту цивільного права чи інтересу - це визначені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких забезпечується поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, інтересів і вплив на правопорушника, і такі способи мають бути доступними й ефективними. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Це право чи інтерес суд має захистити у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Вимога захисту цивільного права чи інтересу має забезпечити їх поновлення, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі отримання відповідного відшкодування. Зазначені правові позиції неодноразово висловлювались Великою Палатою Верховного Суду і Верховним Судом та узагальнено викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19.
Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Вирішуючи господарський спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити (пункт 8.5 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019 у справі №910/6642/18).
Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.
Стаття 13 Конвенції вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 Конвенції також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його застосування не було ускладнено діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення ЄСПЛ у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005 (заява № 38722/02).
Додатково, в контексті обраного способу захисту, розглядаючи справу, суд має з`ясувати: 1) з яких саме правовідносин сторін виник спір; 2) чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; 3) чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача; 4) чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах. Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача у цих правовідносинах, позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (пункт 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19).
Водночас ефективність позовної вимоги має оцінюватися, виходячи з обставин справи та залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії). Таким чином, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тому ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 02.07.2019 у справі №48/340, від 22.10.2019 у справі №923/876/16.
Відповідно до пункт 8.2.7 ПРРЕЕ у разі, коли судом прийнято рішення, яким спростовано факт безоблікового споживання електричної енергії споживачем та/або відмовлено оператору системи в задоволенні позову щодо стягнення зі споживача вартості необлікованої електричної енергії, розрахованої на підставі акта про порушення, та за умови набрання рішенням суду законної сили оператор системи скасовує відповідний акт про порушення.
Як вірно зазначив суд першої інстанції, що скасування рішення, яким не проводилось донарахування споживачу обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, не тягне за собою скасування Акта про порушення та нарахованого Споживачу обсягу та вартості необлікованої електричної енергії.
При цьому, на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, яке відбулось 12 квітня 2021 року, не вирішувалось питання щодо причетності/не причетності Споживача до порушення норм ПРРЕЕ у зв`язку з тим, що Споживач клопотав про перенесення засідання комісії на іншу дату, відтак, до даного протоколу не складався і не повинен був складатись розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії.
Тобто, рішення комісії по розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії Володимирецького РЕМ, оформлене протоколом №9 від 12.04.2021, не порушує цивільних прав та інтересів позивача, а відтак визнання протиправним та скасування рішення комісії по розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії Володимирецького РЕМ, оформленого протоколом №9 від 12.04.2021, є неналежним способом захисту.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зауважувала, що обраний позивачем спосіб захисту цивільного права, має призводити до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Якщо таке право чи інтерес мають бути захищені лише певним способом, а той, який обрав позивач, може бути використаний для захисту інших прав або інтересів, а не тих, за захистом яких позивач звернувся до суду, суд визнає обраний позивачем спосіб захисту неналежним і відмовляє у позові. У тому ж випадку, якщо заявлена позовна вимога взагалі не може бути використана для захисту будь-якого права чи інтересу, оскільки незалежно від доводів сторін спору суд не може її задовольнити, така вимога не може розглядатися як спосіб захисту.
З огляду на зазначене та враховуючи, що позивач обрав спосіб захисту цивільного права в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення комісії по розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії Володимирецького РЕМ, оформленого протоколом №9 від 12.04.2021, який не призведе до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу, позов в цій частині не підлягає задоволенню.
Згідно з ст.ст.73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.
Як передбачено ст.79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Приймаючи до уваги наведене вище, виходячи із засад розумності і справедливості, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду Рівненської області про закриття провадження у справі у частині вимоги про визнання протиправним та скасування рішення комісії апарату управління ПрАТ “Рівнеобленерго” в особі структурного підрозділу електричних мереж Володимирецького району з розгляду акту про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, оформленого протоколом №13 від 23.04.2021 з розгляду Акту про порушення №R011336 від 04.03.2021 та відмову у задоволенні позову в частині визнання протиправним та скасування рішення комісії апарату управління ПрАТ “Рівнеобленерго” в особі структурного підрозділу електричних мереж Володимирецького району з розгляду акту про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, оформленого протоколом №9 від 12.04.2021 з розгляду Акту про порушення №R011336 від 04.03.2021.
За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Пронін проти України", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. 
Зазначене судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.
При цьому, п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Відхиляючи скаргу апеляційний суд у принципі має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (рішення у справі Гарсія Руїс проти Іспанії").
В силу приписів ч.1 ст.276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судова колегія вважає, що суд першої інстанції на підставі сукупності досліджених доказів повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.
Відповідно до положень ст.129 ГПК України витрати зі сплати судового збору у справі покладаються на апелянта.
Керуючись ст.ст.252, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фенікс-Вуд" на рішення господарського суду Рівненської області від 27.02.2023 у справі №918/821/22 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 03.08.2023

Головуючий  суддя                                                                      Саврій В.А. 

Суддя                                                                                              Коломис В.В.  

Суддя                                                                                              Миханюк М.В.