Ухвала
 
20 вересня 2023 року
м. Київ
 
справа № 700/627/22
провадження № 61-8525ск23
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 08 листопада 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року у справі за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю             «А. Ф. Злагода» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Державний реєстратор Ротмістрівської сільської ради Черкаського району Черкаської області Озюменко Олександра Вікторівна, про визнання недійсним договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), скасування рішення державного реєстратора та припинення іншого речового права, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
06 червня 2023 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Лисянського районного суду Черкаської області              від 08 листопада 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду                  від 04 квітня 2023 року з пропуском строку на касаційне оскарження.
 
Ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2023 року поновлено                  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 08 листопада 2022 року та постанови Черкаського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року. Відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги. Касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення цієї ухвали, а саме - заявнику слід було надіслати на адресу суду нову редакцію касаційної скарги, в якій згрупувати, систематизувати та чітко зазначити конкретну обов`язкову підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування, надати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, надати документ про сплату судового збору в розмірі                     9 924,00 грн і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
 
07 липня 2023 року ОСОБА_1 на виконання вимог вказаної ухвали подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду нову редакцію касаційної скарги та клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання касаційної скарги, яке мотивовано тим, що йому 63 роки, він не пенсіонер, не підприємець, проживає у сільській місцевості, роботу знайти не можливо у зв`язку із віком, доходи відсутні, власного житла не має, проживає у родичів, часто хворіє, єдиним джерелом доходу було отримання ним орендної плати, яку у 2022 році позивач йому не заплатив. 
 
На підтвердження наведеного надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 07 липня 2023 року, з яких видно, що інформація про доходи   ОСОБА_1 за період з 1 кварталу 2023 року до 1 кварталу 2023 року відсутня. Також надано копію трудової книжки.
 
Ухвалою Верховного Суду від 07 серпня 2023 року відмовлено                ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги. Продовжено ОСОБА_1 строк для усунення зазначених недоліків, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 14 червня 2023 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, а саме - заявнику необхідно було надати до суду документ про сплату судового збору, і роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
 
28 серпня 2023 року ОСОБА_1 на виконання вимог вказаної ухвали подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення рішення, яке мотивовано тим, що він людина похилого віку, йому 63 роки, він не пенсіонер, не підприємець, проживає у сільській місцевості, роботу для людей його віку і стану здоров`я особливо під час воєнного стану взагалі відсутня. Вказує, що доходи в нього відсутні, допомагають виживати рідні та жив за рахунок орендної плати. Власного житла не має, проживає у родичів, часто хворіє, єдиним джерелом доходу було отримання ним орендної плати, яку у               2022 році позивач йому не заплатив. Він постійно хворіє в міру вікових змін, ліки, продукти харчування, це значні витрати, а тому його майновий стан взагалі не надає можливості сплатити зазначені судові витрати.
 
Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
 
Відповідно до змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.
 
За змістом статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
 
Стаття 136 ЦПК України визначає право суду на звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, виходячи із майнового стану сторони, водночас саме стаття 8 Закону України «Про судовий збір», яка є спеціальною, конкретизує порядок, умови такого звільнення і коло осіб, які можуть бути звільнені від сплати судового збору.
 
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).
 
З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5 вказаного Закону, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду, навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.
 
Відстрочення сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, враховуючи, що статтею 129 Конституції України закріплено один із основоположних принципів правосуддя - рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
 
Європейський суд з прав людини також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення у справі «Креуз проти Польщі», від 19 червня                 2001 року).
 
Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення у справах «Княт проти Польщі», «Єдамскі та Єдамска проти Польщі», від 26 липня 2005 року).
 
ОСОБА_1 в обґрунтування відстрочення сплати судового збору не надано жодних доказів на підтвердження неможливості його сплати та наявності підстав для його відстрочення, а тому клопотання про відстрочення ОСОБА_1 сплати судового збору за подання касаційної скарги не може бути задоволено.
 
За таких обставин, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 9 924,00 грн.
 
Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
 
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити                      ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 14 червня 2023 року, а саме - заявнику необхідно надати до суду документ про сплату судового збору за подання касаційної скарги в розмірі 9 924,00 грн, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
 
Керуючись статтями 127, 136 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги до ухвалення рішення.
 
Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення зазначених недоліків, вказаних в ухвалі Верховного Суду від 14 червня 2023 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                          А. Ю. Зайцев