ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1693/23 Справа № 210/2712/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Скотар Р. Є. Суддя у 2-й інстанції - Куракова  В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 серпня 2023 року                                                                м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Куракова В.В., за участі ОСОБА_1 , захисника Мельниченка Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Мельниченка Ю.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 липня 2023 року, якою                        

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого в ДСНС, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, -

УСТАНОВИЛА:

Судом першої інстанції встановлено, що 17.05.2023 року о 00 год. 48 хв. в м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, Металургійний район, вул. С. Тільги, 39 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chery Tiggo, днз НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, чітко виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився на місці за допомогою технічного приладу драгер Alkotest 6820, прилад 0079, тест 1139, результат 0,71% проміле. З результатом водій не згоден. Від проходження огляду у встановленому законом порядку в медичному закладі з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився. БК 475636, 475635.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 липня 2023 рокуОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
В апеляційній скарзі адвокат Мельниченко Ю.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , вказує, що порушено право на доступ до суду, не роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП; відсутні свідки та відеозаписи події адміністративного правопорушення; минув строк використання газоаналізатору. Просить постанову скасувати, провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 ..
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Мельниченка Ю.В., які підтримали апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін за таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Статтею 130 КУпАП прямо встановлено адміністративну відповідальність водія за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Факт вчинення адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні підтверджуються:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 422138 від 17.05.2023 р. (а.с. 2);
- роздруківкою з газоаналізатору «Драгер», в якому вказано результат тесту – 0,71 % (а.с. 3); 
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4);
- направленням на медичний огляд (а.с. 5);
- рапортом поліцейського (а.с. 6);
- довідкою про отримання ОСОБА_1 посвідчення подія (а.с. 7);
- відеозаписом подій 17.05.2023 р. за участю ОСОБА_1 (а.с. 8).
Дані докази є належними та допустимими, вони повністю між собою узгоджуються та в сукупності, з урахуванням критерія «поза розумним сумнівом», підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Особа, яка керує транспортним засобом повинна мати відповідний дозвіл від органів державної влади. Даний дозвіл за своєю зовнішньою формою представляється як водійське посвідчення. Процедура його отримання регламентована таким чином, що особи, які бажають стати водіями повинні знати ПДР та їх дотримуватися. Так, п. 2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Сама правова природа цієї норми має імперативний характер та зобов`язує кожного, хто має дозвіл на керування транспортними засобами неухильно дотримуватись цього пункту. Отже, ОСОБА_1 повинен знати ПДР та їх виконувати. Крім того, ст. 68 Конституції України встановлено, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності. Таким чином, доводи апеляційної скарги в цій частині є необгрунтованими.
Посилання апеляційної скарги щодо безпричинної зупинки є безпідставними, адже ОСОБА_1 рухався на транспортному засобі під час комендантської години, в період воєнного стану, а отже у працівників поліції, які залучені до охорони громадського порядку у комендантській час, наявні підстави для зупинки та перевірки осіб, які рухаються на транспортних засобах під час комендантської години.
       Посилання апеляційної скарги на порушення з боку працівників поліції не підтверджено належними доказами, зокрема до суду апеляційної інстанції не надано копій документів, що підтверджують оскарження рішень поліцейських в порядку ЗУ «Про національну поліцію» та КАС України, тому дані доводи не підтверджуються жодними фактичними даними. При цьому такі доводи не повинні зазначатися в клопотанні, наявному в матеріалах справи, а повинні бути підтверджені відповідними доказами звернення до інших інстанцій, результатами службового розслідування, рішеннями судів, тощо.
       Посилання апеляційної скарги щодо не роз`яснення прав ОСОБА_1 працівниками поліції до процедури продуття алкотестеру не тягнуть очевидної недопустимості доказів, оскільки фактично поліцейський лише фіксує подію і склад правопорушення, а суд розглядає вказані матеріали по суті.
       З відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_1 дійсно погодився пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, оскільки не був згоден з результатами алкотестеру «Драгер», однак після того, як працівники поліції запропонували йому проїхати в медичний заклад та приїхав інший екіпаж для супроводу пасажира ОСОБА_1 , останній відмовився від проходження медичного огляду. За таких обставин, посилання на невиконання поліцейським вимог щодо забезпечення доставки особи, що притягається до адміністративної відповідальності, до медичного закладу для проведення медичного огляду спростовуються матеріалами справи. 
       Посилання апелянта на необхідність проведення повірки алкотестера «Драгер» двічі на рік безпідставні, адже уповноважений орган видав свідоцтво на право використання на строк один рік.        
Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що і було зроблено судом першої інстанції при розгляді даної справи.
Суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУпАП прийняв до уваги характер вчиненого правопорушення, його наслідки, обставини даної справи, а також дані про особу правопорушника, і наклав на правопорушника справедливе адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог адвоката Мельниченка Ю.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , та скасування постанови суду першої інстанції немає.

На підставі викладеного, керуючись  ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката Мельниченка Ю.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 липня 2023 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                 В.В. Куракова