ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

27 липня 2023 року 	м.Суми	

Справа №583/598/23 
Номер провадження 22-ц/816/1081/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Філонової Ю. О. ,  Рунова В. Ю. 
за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М., 
сторони: 
позивач – ОСОБА_1 , 
відповідач – Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК»,
третя особа – Служба безпеки України,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК»
на рішення Охтирського міськрайнного суду Сумської області від 08 травня 2023 року, ухвалене у складі судді Плотникової Н.Б. в м. Охтирка Сумської області, повний текст рішення виготовлено 11 травня 2023 року,

                                                       В С Т А Н О В И В :

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом до Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» (далі - АБ «УКРГАЗБАНК») про розблокування банківського рахунку та повернення вкладу.
Свої вимоги мотивувала тим, що з 2013 року вона є постійним клієнтом АБ «УКРГАЗБАНК», в якому має депозитний рахунок, отримує відсотки за вкладом.  Останній раз між нею та АБ «УКРГАЗБАНК» було укладено депозитний договір 21 лютого 2021 року № 014/02/21/0310, за яким нею було розміщено на депозитному рахунку в АБ «УКРГАЗБАНК» кошти в сумі 101 000 грн з процентною ставкою 7,20% річних, строк зберігання коштів – 93 календарних дні, дата зарахування коштів та дата повернення: з 23 лютого 2021 року по 27 травня 2021 року з можливою автопролонгацією депозитного договору. 
03 червня 2022 року вона звернулася до відділення № 310/18 АБ «УКРГАЗБАНК» в м. Охтирка з метою переоформлення депозиту, отримання відсотків або коштів, проте її повідомили, що її рахунок і картка заблоковані відповідно до п. 15 Постанови Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану». Вона зверталася до відповідача із заявою про розблокування рахунку та нарахування відсотків по вкладу, проте отримала відмову.
Наголошує на тому, що вона є резидентом України, оскільки має постійне місце проживання в Україні, значний час перебуває  на території України. Крім того, має бездоганну ділову репутацію у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення».
10 листопада 2022 року вона зверталася до Служби Безпеки України з проханням посприяти у вирішенні питання розблокування рахунку, але отримала відмову.
Посилаючись на вказані обставини, просить зобов`язати АБ «УКРГАЗБАНК» розблокувати її депозитний рахунок IBAN НОМЕР_1 , нарахувати та виплатити відсотки  по вкладу з травня 2022 року до моменту повернення коштів та повернути їй кошти, розміщені на депозитному рахунку IBAN НОМЕР_1 за депозитним договором від 23 лютого 2021 року № 014/02/21/0310; судові витрати покласти на відповідача.
Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 березня 2023 року залучено  до участі у справі  в якості третьої особи Службу безпеки України (далі – СБУ).
Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08 травня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Зобов`язано АБ «УКРГАЗБАНК» розблокувати депозитний рахунок ОСОБА_1 IBAN НОМЕР_1 , відкритий за депозитним договором №014/02/21/0310 від 23 лютого 2021 року, укладеним між АБ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_1 .
Зобов`язано АБ «УКРГАЗБАНК» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 відсотки за депозитним договором № 014/02/21/0310 від 23 лютого 2021 року «Строковий з продовженням» починаючи з 04 травня 2022 року (дата блокування рахунку) до закінчення строку дії депозитного договору.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.
В апеляційній скарзі АБ «УКРГАЗБАНК», посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову  у задоволенні позовних вимог; стягнути з позивача на користь відповідача сплачений судовий збір за подання даної апеляційної скарги.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом не спростовано, що позивач не є резидентом  російської федерації.
Вказує на те, що позивачка є громадянкою  російської федерації, про що вона сама зазначає та надає підтверджуючі документи. А тому враховуючи, що вона є громадянкою російської федерації (країни-агресора), зважаючи на повномасштабне вторгнення та збройну агресію російської федерації проти України, банк, керуючись ризик-орієнтованим  підходом, спрямованим на виявлення потенційних ризиків, з  метою захисту національних інтересів України, правомірно заблокував рахунок позивачки.
Вважає, що суд першої інстанції  мав спростувати, що позивачка не є резидентом російської федерації, оскільки жодним нормативно-правовим актом України не встановлено, що статус резидента України виключає можливість бути резидентом іншої держави.
Звертає увагу суду на те, що позиція банку співпадає з позицією СБУ, як державного органу, діяльність якого спрямована на забезпечення державної безпеки України. З листа СБУ від 09 грудня 2022 року № 5/7/1/3-21787 та пояснень СБУ від 09 травня 2023 року також вбачається, що дії банку щодо блокування рахунку позивача є правомірними та вчиненими з метою забезпечення захисту національних інтересів України в умовах збройної агресії російської федерації проти України. 
Зазначає, що позивачкою  не було надано суду інформації від Державної прикордонної служби України, яка б підтверджувала відсутність фактів перетину нею державного кордону України. 
Позивачкою всупереч положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано жодного доказу, який би спростував, що вона будучи громадянкою російської федерації, не є резидентом цієї країни, а суд першої інстанції, не врахувавши відсутність таких доказів, дійшов передчасного та недоведеного висновку про те, що на позивачку не поширюються  заборони/обмеження, встановлені п. 15 постанови Правління НБУ № 18 від   24 лютого 2022 року «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану».
Наголошує на тому, що відповідач застосовуючи передбачений законодавством ризик-орієнтовний підхід, з метою запобігання проведення видаткових операцій, які підпадають під ознаки, визначені п. 15 вказаної Постанови для забезпечення захисту національних інтересів України, заблокував рахунки позивачки до отримання від Національного банку України відповідного переліку осіб, отриманого від СБУ, щодо яких можливо здійснювати видаткові операції.
Вважає, що встановлюючи обмеження на використання позивачкою рахунків, відкритих в банку, банк діяв в межах норм чинного законодавства і будь-які порушення з його боку відсутні.
На думку скаржника, безпідставним є посилання суду на положення ч. 1 ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Від представника ОСОБА_1 – адвоката Розторгуєвої В.Б. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – без змін. Наголошує на тому, що  ОСОБА_1 надала суду  всі докази, які мають значення по справі, і на які вона посилається як на підставу  своїх вимог. В свою чергу відповідач, заперечуючи обставину постійного з 2008 року проживання ОСОБА_1 в Україні не надав жодних  доказів, що підтверджують обґрунтованість таких вимог. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_2 , позивача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що рішення суду в частині вирішення вимог  про повернення коштів депозиту не оскаржується, а тому відповідно до вимог ч.  1 ст. 367 ЦПК України колегією суддів не переглядається.
З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що  18 жовтня 2013 року між АБ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_1 було укладено депозитний договір № 021/10/13/0310 (строковий банківський вклад), за умовами якого вкладник розміщує тимчасово вільні грошові кошти в сумі 50 000,00 грн на депозитний рахунок в АБ «УКРГАЗБАНК» на умовах цього договору на строк 370 календарних днів з 18 жовтня 2013 року по 23 жовтня 2014 року зі сплатою банком вкладнику процентів із розрахунку 18 % річних на зазначений строк. Відповідно до п.1.3. договору у випадку не витребування вкладником свого депозиту договір вважається щоразу продовженим на визначену в п.1.1 Договору кількість календарних днів (а.с. 11). Дію вказаного депозитного договору було неодноразово продовжено.
23 лютого 2021 року між АБ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_1 укладено депозитний договір шляхом підписання заяви-договору № 014/02/21/0310. Відповідно до умов договору вкладник розміщує грошові кошти на депозитний рахунок в АБ «УКРГАЗБАНК» на наступних умовах: номер депозитного рахунку UBAN НОМЕР_1 , сума депозиту 101 000,00 грн, строк зберігання 93 календарних дні, дата повернення коштів 27 травня 2021 року, процентна ставка 7,20 % річних, періодичність виплати процентів щомісяця, можливість автопролонгації передбачено (а.с. 10).
З довідок АБ «УКРГАЗБАНК» від 30 січня 2023 року та від 28 квітня 2023 року вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 вперше було відкрито депозитний договір № 021/10/13/0310 від 18 жовтня 2013 року «Класичний з продовженням». Останній депозитний договір № 014/02/21/0310 від 23 лютого 2021 року «Строковий з продовженням». За умовами даного договору передбачена автопролонгація депозиту. Періоди лонгування депозитного договору № 014/02/21/0310 від 23 лютого 2021 року: 23.02.21-27.05.21; 27.05.21-28.08.21; 28.08.21-29.11.21; 29.11.21-02.03.22; 02.03.22-03.06.22; 03.06.22-04.09.22; 04.09.22-06.12.22; 06.12.22-09.03.23; 09.03.23-10.06.23 (а.с. 18; 104).
04 травня 2022 року відповідачем було прийнято рішення  про блокування рахунків, відкритих на ім`я позивачки з метою недопущення проведення видаткових операцій за ними.
З приводу розблокування рахунку позивачка зверталася до Національного банку України та АБ «УКРГАЗБАНК», проте отримала відмову (а.с. 12-15). 
Національним банком України було надано відповідь листом від 26 липня 2022 року, в якому було зазначено, що банк як агент валютного нагляду має визначитись на підставі поданих позивачкою документів з резидентським статусом позивачки та з переліком можливих операцій за її рахунками. АБ «УКРГАЗБАНК»  на запит Національного банку повідомив, що враховуючи вимоги п. 15 Постанови № 18, а також ризик-орієнтовний підхід,  що використовує банк при оцінці діяльності своїх клієнтів у відповідності з вимогами Закону України «Про запобігання та протидію  легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження  зброї масового знищення» та Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 19 травня 2020 року № 65, 04 травня 2022 року банком було прийнято рішення про блокування  видаткових операцій за рахунками, відкритими в банку на ім`я позивачки. Крім того, вказано, що вирішення спірних питань має здійснюватися безпосередньо з банком відповідно до вимог чинного законодавства. У разі незгоди з діями банку, враховуючи положення ст.ст. 15, 16 ЦК України, позивач має гарантоване законодавством України право оскаржити дії банку та його посадових осіб в судовому порядку (а.с. 12-13).
Згідно відповіді АБ «УКРГАЗБАНК» від 02 вересня 2022 року на заяву позивачки зазначено, що застосовуючи ризик-орієнтовний підхід, що використовує банк при оцінці діяльності своїх клієнтів у відповідності до вимог Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдженню зброї масового знищення»  та Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, за результатами проведеного банком аналізу, з метою недопущення проведення видаткових операцій, які підпадають під ознаки, визначені п. 15 Постанови НБУ № 18 та враховуючи відсутність інформації/документів, що можуть спростувати або підтвердити належність зазначеного клієнта до фізичних осіб, які є резидентами Російської Федерації/Республіки Білорусь, 04 травня 2022 року банком було прийнято рішення про блокування рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 з метою недопущення проведення видаткових операцій за ними. Банк здійснить поновлення можливості видаткових операцій за рахунком у разі отримання банком від Національного банку України Переліку від СБУ та/або державних органів України, попередньо погоджених СБУ, щодо можливості здійснення банком видаткових операцій за рахунками позивачки (а.с. 15).
Згідно відповіді СБУ від 09 грудня 2022 року  на заяву позивачки вказано, що п.п. 3 п. 15 Постанови № 18 передбачено, що розблокування видаткових операцій фізичних осіб - резидентів російської федерації та Республіки Білорусь здійснюється на підставі переліків, сформованих СБУ та/або державними органами, попередньо погоджених СБУ щодо можливості здійснення таких операцій. На цей час у СБУ відсутні підстави надання пропозицій НБУ щодо здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками позивачки (а.с.16 -17).
У відповіді на ухвалу суду від 25 квітня 2023 року  АБ «УКРГАЗБАНК» зазначив, що 04 травня 2022 року з метою недопущення проведення видаткових операцій, які підпадають під ознаки, визначені п. 15 Постанови Правління НБУ № 18 від 24 лютого 2022 року «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», та враховуючи відсутність інформації, що може спростувати або підтвердити належність позивача до фізичних осіб, які є резидентами російської федерації/Республіки Білорусь, банком було зупинено здійснення видаткових операцій по рахункам позивача. Блокування видаткових операцій по рахункам позивача було здійснено без прийняття окремого рішення (а.с. 98).
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дослідженими судом доказами підтверджується, що ОСОБА_1 є резидентом України у розумінні  Закону України «Про валюту і валютні цінності» та Положення про здійснення операцій  із валютними цінностями, затвердженого постановою Правління НБУ від 02 січня 2019 року №  2, та на неї не поширюються заборони/обмеження, встановлені п. 15 постанови Правління НБУ № 18 від 24 лютого 2022 року. Крім того, відповідачем не доведено підстав для зупинення  здійснення видаткових операцій за рахунками позивача, які визначені ст.ст. 15, 23 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдженню зброї масового знищення». Тому дійшов висновку, що дії відповідача АБ «УКРГАЗБАНК» щодо блокування рахунку ОСОБА_1 є неправомірними, а права позивачки підлягають захисту  в судовому порядку та відповідача слід зобов`язати  розблокувати депозитний рахунок ОСОБА_1 . Крім того, слід зобов`язати банк нарахувати та виплатити  ОСОБА_1 відсотки за депозитним договором № 014/02/21/0310 від 23 лютого 2021 року, починаючи з 04 травня 2022 року до закінчення строку дії  депозитного договору.
Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду, оскільки вони відповідають обставинам справи, суд дійшов їх з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.
Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.
Отже, строковий договір банківського вкладу покладає на банк обов`язок прийняти від вкладника суму коштів, нарахувати на неї проценти та повернути ці кошти з процентами зі спливом встановленого договором строку.
За положеннями статей 526, 530, 598, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Підпунктом 3 пункту 15, пунктом 15-3 Постанови Правління НБУ № 18 від 24 лютого 2022 року «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (далі -  Постанова № 18) зупинено здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками резидентів Російської Федерації/Республіки Білорусь, за рахунками юридичних осіб (крім банків), кінцевими бенефіціарними власниками яких є резиденти Російської Федерації/Республіки Білорусь, за винятком здійснення на території України:  видаткових операцій з таких рахунків фізичних осіб - резидентів Російської Федерації та Республіки Білорусь, що містяться в переліках Служби безпеки України та/або державних органів України, попередньо погоджених Службою безпеки України, щодо можливості здійснення банками таких операцій (далі - Переліки).  Національний банк України надсилає обслуговуючим банкам Переліки, отримані від Служби безпеки України та/або державних органів України, для врахування та подальшого використання в роботі.
Відповідно до п.п. а) п. 9 ч.1 ст. 1 Закону України «Про валюту і валютні операції» резиденти: фізичні особи (громадяни України, іноземні громадяни, особи без громадянства), які мають постійне місце проживання на території України, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за межами України.
Згідно п. 2 розділу І Положення про здійснення операцій із валютними цінностями, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 р. №2
резиденти - фізичні особи - фізичні особи - громадяни України, іноземні громадяни, особи без громадянства, біженці, особи, які потребують додаткового захисту, які мають постійне місце проживання на території України, що підтверджується відповідним документом, до якого згідно із законодавством України включено інформацію про місце проживання особи на території України, уключаючи паспорт/паспортний документ або документ, що його замінює, посвідку на постійне проживання, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном, фізичні особи-підприємці, зареєстровані згідно із законодавством України;
нерезиденти - фізичні особи - фізичні особи (іноземні громадяни, громадяни України, особи без громадянства), які мають постійне місце проживання за межами України (реєстрацію), у тому числі ті, що тимчасово перебувають на території України.
Таким чином, визначальною ознакою для встановлення резидентського статусу фізичної особи є країна постійного проживання такої особи.
На фізичних осіб-іноземних громадян, які є резидентами у розумінні Закону України «Про валюту і валютні операції» та Положення про здійснення операцій із валютними цінностями, затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019 р. №2, не поширюються заборони/обмеження, встановлені пунктом 15 постанови Правління НБУ № 18 від 24.02.2022 р.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги.
Сторонами не заперечується, що позивачка  ОСОБА_1 дійсно є громадянкою російської федерації (а.с. 23). 
Проте, матеріалами справи підтверджується, що вона має постійне місце проживання на території України, а тому у розумінні валютного законодавства є резидентом України. Зокрема, згідно довідки на постійне проживання серії НОМЕР_2 , виданої УМВС України в Сумській області згідно Закону України «Про імміграцію» 10 січня 2008 року, ОСОБА_1 у 2007 році приїхала з росії, з  20 лютого 2008 року її зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 9). Вказану квартиру вона придбала  відповідно до договору купівлі-продажу від 18 червня 1999 року (а.с. 19).
Згідно довідки фізичної особи – платника податків від 03 квітня 2008 року ОСОБА_1 одержала ідентифікаційний номер НОМЕР_3 (а.с. 9, на звороті).  Також з паспорту позивачки вбачається, що 30 березня 2012 року вона була знята з реєстраційного обліку Відділу УФМС росії Ямало-Ненецького автономного округу м. Ноябрськ. 
Доказів того, що позивачка перетинала державний кордон України відповідачем суду надано не було. 
За встановлених обставин справи та з врахуванням приписів  Закону України «Про валюту і валютні операції»  та Положення про здійснення операцій  із валютними цінностями, затвердженого постановою Правління НБУ від 02 січня 2019 року №  2, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачка ОСОБА_4 є резидентом України, а тому на неї не поширюються заборони/обмеження, встановлені п. 15  постанови Правління НБУ № 18.
Стосовно доводів апеляційної скарги, що позивачка не довела, що вона не є резидентом російської федерації, колегія суддів зауважує, що зібраними у справі доказами підтверджується, що ОСОБА_1 є резидентом України. Сама по собі обставина того, що вона є громадянкою російської федерації, з врахуванням того, що вона має постійне місце проживання на території України, не свідчить, що вона не є резидентом України. Доказів зворотного відповідач суду не надав. 
Щодо тверджень скаржника, що позиція банку співпадає з позицією СБУ, слід зазначити, що як вбачається з пояснень СБУ як третьої особи в даній справі, до компетенції СБУ визначення іноземних громадян як резидентів та нерезидентів України, у розумінні податкового та фінансового законодавства, не відноситься.
Підстав для зупинення здійснення видаткових операцій  за рахунками позивачки відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» відповідачем суду не доведено.
За встановлених обставин справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог, а саме зобов`язання банку розблокувати депозитний рахунок ОСОБА_1 та нарахувати і виплатити  позивачці відсотки за депозитним договором.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для  скасування  чи зміни постановленого рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.  
В суді апеляційної інстанції позивач повідомила, що на час апеляційного перегляду відповідач розблокував її банківський рахунок та виплатив відсотки. Дані обставини представник відповідача ОСОБА_2 підтвердив.
Враховуючи предмет позову, дана справа відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, як справа незначної складності, а тому касаційному оскарженню згідно п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.
Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375; 381-382 ЦПК України, суд -  

                                                          П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «УКРГАЗБАНК» залишити без задоволення.
Рішення Охтирського міськрайнного суду Сумської області від 08 травня 2023 року в оскаржуваній частині залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. 
Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді:                                                                                        Ю. О. Філонова 

                                                                                                   В. Ю. Рунов