ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 р.	Справа № 520/5760/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  Курило Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання   Реброва А.О.   
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2023, головуючий суддя І інстанції: Біленський О.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 21.03.23 по справі № 520/5760/23
          за позовом    ОСОБА_1  
          до   Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                 
          про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд:
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Харківській області по призупиненню виконання постанови Ленінського районного суду міста Харкова від 10.12.2010 року у справі №2а-3682/10 з 01.11.2011 року;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсійних виплат, що розрахована на підставі постанови Ленінського районного суду міста Харкова від 10.12.2010 року у справі №2а-3682/10 з урахуванням фактично виплачених сум за період з 01.11.2011 року по 24.04.2019 року в сумі 646052,00 грн.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2023 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи, посилаючись на невідповідність висновків, суду першої інстанції, обставинам справи.
Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу. 
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги ухвалу суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Так, відповідно до п. 4, п. 6 ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі, суд першої інстанції виходив з того, що обраний позивачем у даній справі спосіб захисту спрямований на виконання постанови Ленінського районного суду міста Харкова від 10.12.2010 у справі №2а-3682/10, яким вже зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 27.07.2010, тобто, спір у справі виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне. 
Позовні вимоги по справі обґрунтовані неправомірними, на думку позивача, діями Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягали у призупиненні виконання постанови Ленінського районного суду міста Харкова від 10.12.2010 у справі №2а-3682/10 з 01.11.2011.
Позивач просить суд зобов`язати відповідача виплатити на його користь заборгованість з пенсійних виплат, що розрахована на підставі постанови Ленінського районного суду міста Харкова від 10.12.2010 року у справі №2а-3682/10 з урахуванням фактично виплачених сум за період з 01.11.2011 року по 24.04.2019 року в сумі 646052,00 грн.
Постановою Ленінського районного суду міста Харкова від 10.12.2010 у справі №2а-3682/10 визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду в Харківському районі Харківської області в частині нарахування та виплати не в повному обсязі ОСОБА_1 з 27.07.2010 пенсії відповідно до ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язано Управління Пенсійного фонду в Харківському районі Харківської області здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 , як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, 1 категорії, інваліду 2-ї групи, відповідно до ч.4 ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, з врахуванням вимог ст. 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 27.07.2010, з урахуванням виплачених сум.
Постанова Ленінського районного суду міста Харкова від 10.12.2010 у справі №2а-3682/10 набрала законної сили 19.10.2012.
Судовим розглядом встановлено, що на виконання вказаної постанови суду позивачу здійснено нарахування та виплата за період з 27.07.2010 по 31.10.2011. З 01.11.2011 позивач отримує пенсію у розмірі, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 №745, з 01.01.2012 - в розмірі визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210.
Вказані обставини по справі підтверджують правомірність висновків суду першої інстанції, що спірні відносини, що склались між сторонами по справі виникли у зв`язку з тим, що відповідачем, за доводами позивача, не здійснено виплату перерахованої за постановою Ленінського районного суду міста Харкова від 10.12.2010 у справі №2а-3682/10 пенсії на користь позивача.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. 
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 14 КАС України, судові рішення, які набрали законної сили, обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Згідно з ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ст. 373 КАС України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Згідно з ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Вказані норми врегульовують види судового контролю за виконанням судового рішення, які мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення.
Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. 
Колегія суддів зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. Якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен звертатися до суду в порядку ст. 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти новий адміністративний позов.
Таким чином, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.
З урахуванням вказаного вище, а також на підставі того, що в даному випадку між сторонами по справі не виникло нового спору, а має місце продовження тих самих спірних правовідносин, які розглядалися судом у справі №2а-3682/10, проте вже на стадії його виконання, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вимоги позивача слід розглядати не в порядку позовного провадження, а в порядку виконання судового рішення, відтак наявні підстави для відмови у відкритті провадження у даній справі.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2023 по справі №520/5760/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		С.С. Рєзнікова	
Судді	   	А.О. Бегунц    Л.В. Курило   	
Повний текст постанови складено  24.07.2023 року