ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 серпня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/595/22	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року (суддя Юрков Е.О., повне судове рішення складено 16 січня 2023 року) в справі  № 160/595/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі – ГУ ПФУ) про визнання протиправним та скасування рішення від 20 серпня 2021 року № 912160196688 про перерахунок пенсії з 01 вересня 2021 року із включенням періодів заробітної плати з 01 вересня 1989 року по 31 грудня 1989 року, з 01 січня 1990 року по 31 липня 1990 року, з 01 лютого 1993 року по 30 вересня 1993 року, з 01 березня 1995 року по 31 грудня 1995 року, з 01 січня 1996 року по 31 жовтня 1996 року, з 01 січня 1997 року по 31 грудня 1997 року, з 01 січня 1998 року по 30 вересня 1998 року, з 01 лютого 2000 року по 30 червня 2000 року, з 01 липня 2003 року по 30 листопада 2014 року для розрахунку пенсії; зобов`язання поновити виплату пенсії з 01 вересня 2021 року у призначеному раніше розмірі, яка обчислена із заробітної плати за період з 01 липня 2000 року по 30 листопада 2015 року із виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати суми пенсії з 01 вересня 2021 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Звертає увагу, що відповідачем у 2020 та 2021 роках здійснювався перерахунок пенсії із заробітної плати за період з 01 липня 2000 року по 30 листопада 2015 року, при призначенні пенсії також врахована заробітна плата за цей період.
Проте з 01 вересня 2021 року відповідач перерахував пенсію, зменшивши її розмір, а для обчислення заробітної плати застосував інші періоди: з 01 вересня 1989 року по 31 липня 1990 року, з 01 лютого 1993 року по 30 вересня 1993 року, з 01 березня 1995 року по 31 жовтня 1996 року, з 01 січня 1997 року по 30 вересня 1998 року, з 01 лютого 2000 року по 30 червня 2000 року, з 01 липня 2003 року по 30 листопада 2014 року. Коефіцієнт заробітку з складає 2,56746, середня заробітна плата із застосування показника середньої заробітної плати  5426,60 грн. складає 13  932,58 грн., тому розмір пенсії зменшився та складає 11  146,06 грн.
Позивач при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком не виявив бажання застосовувати заробітну плати  за період з 01 вересня 1989 року по 30 вересня 1998 року, з 01 лютого 2000 року по 30 червня 2000 року, з 01 липня 2003 року по 30 листопада 2014 року, а погодився на застосування заробітної плати за період з 01 липня 2000 року по 30 листопада 2015 року.
Внаслідок самостійного без згоди позивача застосування вказаних періодів зменшився коефіцієнт заробітної плати з 3,44144 до 2,56746, що призвело до зменшення розміру пенсії з 14  940,26 грн. до 11  146,06 грн.
Справа судом розглянута  без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що на підставі заяви від 16 грудня 2014 року позивачу з 14 листопада 2014 року призначено пенсію по інвалідності.
На підставі заяви від 14 лютого 2020 року позивача переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 (підземні роботи).
Згідно з даними пенсійної справи позивача розмір пенсії з 14 лютого 2020 року становив 12 230,78 грн., з 01 вересня 2021 року  – 11 146,06 грн.
При розрахунку заробітку для обчислення пенсії, відповідачем були взяті дані середнього заробітку за три попередні роки (2014-2016 роки), коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати 1,441557, останній місяць врахованої заробітної плати – 30 листопада 2014 року, максимальна дата оптимізації – 30 листопада 2014 року, індивідуальний коефіцієнт - 2,56746, середньомісячний заробіток для обчислення - 13 932,58 грн.
Листом ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 05 вересня 2021 року №0400-010310-8/117429 позивача повідомлено, що при перевірці пенсійної справи виявлено, що при переході на пенсію за віком не вірно визначено заробітну плату для розрахунку пенсії, що призвело до переплати пенсії, з 01 вересня 2021 року проведено перерахунок пенсії, розмір якої буде становити 11 146,06 грн.
Встановивши, що позивачем не подавалась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області заява про проведення обчислення пенсії з врахуванням заробітної плати (доходу) за період з 01 липня 2000 року по 30 листопада 2015 року, суд першої інстанції вважав, що підстави для обчислення розміру пенсії з врахуванням періоду саме з 01 липня 2000 року по 30 листопада 2015 року, відсутні, а перерахунок пенсії проведено   у зв`язку з невірним визначенням заробітної плати для розрахунку пенсії, що обумовлює відсутність підстав для застосування пункту 4 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України  «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо виплати пенсії в раніше встановленому розмірі у разі, якщо внаслідок перерахунку пенсії її розмір зменшується.
          Суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 14 листопада 2014 року отримував пенсію по інвалідності, призначену відповідно до  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
ГУ ПФУ  з 14 лютого 2020 року позивачу призначено на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розмір пенсії за віком обчислено в розмірі 12 230,78 грн.
Відповідно до рішення № 912160196688 від 20 серпня 2021 року з 01 вересня 2021 року  відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача, розмір пенсії склав 11 146,06 грн. При розрахунку заробітку для обчислення пенсії відповідачем застосовані показники середнього заробітку за три попередні роки (2014-2016 роки), коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати 1,441557, останній місяць врахованої заробітної плати – 30 листопада 2014 року, максимальна дата оптимізації – 30 листопада 2014 року, індивідуальний коефіцієнт - 2,56746, середньомісячний заробіток для обчислення - 13 932,58 грн. (а.с. 85).
Листом ГУ ПФУ від 05 вересня 2021 року №0400-010310-8/117429 позивача повідомлено, що при перевірці пенсійної справи виявлено, що при переході на пенсію за віком неправильно визначено заробітну плату для розрахунку пенсії, що призвело до переплати пенсії, з 01 вересня 2021 року проведено перерахунок пенсії, розмір якої буде становити 11 146,06 грн.
Спірним в цій справі є питання правильності визначення відповідачем заробітної плати, з якої обчислено пенсію, відповідно, й правомірності визначення розміру пенсії.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09 липня 2003 року (далі – Закон № 1058-ІV).
Частиною першою статті 40 Закону № 1058-ІV встановлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.
За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з  абзацом третім  частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.
Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до  частини другої  статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Судом встановлено, що при визначенні розміру пенсії по інвалідності органом Пенсійного фонду враховувалась заробітна плата за період з 1989 по 2014 роки (а.с. 56-58).
При переведенні позивача на пенсію за віком з 14 лютого 2020 року відповідачем при визначенні розміру пенсії врахована заробітна плата за період 2000-2015 роки (а.с. 82-84).
В подальшому відповідачем здійснено перерахунок пенсії із застосуванням заробітної плати для обчислення розміру пенсії за період з 01 вересня 1989 року по 30 вересня 1998 року, з 01 лютого 2000 року по 30 червня 2000 року, з 01 липня 2003 року по 30 листопада 2014 року, що призвело до зменшення коефіцієнту заробітної плати з 3,44144 до 2,56746 та, відповідно, до зменшення розміру пенсії з 14  940,26 грн. до 11  146,06 грн.
Відповідно до частини першої статті 44 Закону № 1058-ІV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до  Закону України  "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі – Порядок № 22-1).
Пунктом 2.7 розділу ІІ Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені  підпунктами 2-4  пункту 2.1,  пунктом 2.6  цього розділу.
Абзацами першим та другим частини третьою статті 45 Закону № 1058-ІV передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в  частині першій  статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Відтак, за правовим регулюванням питання призначення/перерахунку пенсії, зокрема, з урахуванням заробітної плати, процедура перерахунку пенсії може бути ініційована пенсіонером шляхом подання відповідної заяви та документів про заробітну плату. При цьому, як вказано вище, за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з  абзацом третім  частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.
Тобто право вибору періодів, за який враховується  заробітна плата, при призначення/перерахунку пенсії, належить особі, яка звернулась за призначенням пенсії.
Позивач вказує, що при переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком він не виявив бажання застосовувати заробітну плати  за період з 01 вересня 1989 року по 30 вересня 1998 року, з 01 лютого 2000 року по 30 червня 2000 року, з 01 липня 2003 року по 30 листопада 2014 року, а погодився на застосування заробітної плати за період з 01 липня 2000 року по 30 листопада 2015 року.
Разом з тим, такі доводи позивача не підтверджені жодними доказами, адже позивачем  не подавалась відповідачу заява про бажання застосовувати заробітну плату за період з 01 липня 2000 року по 30 листопада 2015 року, а застосування цих періодів, визнано відповідачем помилковим, позаяк при призначенні пенсії по інвалідності враховувалась інші періоди.
Враховуючи приведені обставини, суд погоджує висновок суду першої інстанції, що оскільки позивачем не подавалась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області відповідна заява про проведення обчислення пенсії з врахуванням заробітної плати (доходу) за період з 01 липня 2000 року по 30 листопада 2015 року, тому відсутні підстави для обчислення розміру пенсії з врахуванням саме цього періоду.
Посилання апелянта на те, що пенсія по інвалідності обчислена, виходячи із заробітної плати за період  з 01 липня 2000 року по 30 листопада 2015 року, спростовані відомостями про заробітну плату (дохід), з якої обчислено пенсію по інвалідності, які наявні в матеріалах пенсійної справи позивача.
Суд зауважує, що перерахунок пенсії, внаслідок якого розмір пенсії зменшено, обумовлений неправильним визначенням заробітної плати для розрахунку пенсії, що призвело до переплати пенсії, тобто перерахунок відбувся у зв`язку з уточненням розрахункових показників через допущення рахункової помилки, допущеної при введенні початкових даних, що не може розцінюватися як зменшення розміру пенсії внаслідок проведеного перерахунку для застосування приписів пункту 4 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV щодо виплати пенсії у раніше встановленому розмірі у разі, якщо внаслідок перерахунку пенсії за нормами цього Закону її розмір зменшується.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,  242, 243,   308, 311,   315,   316,   321,   322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року в справі  № 160/595/22 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 січня 2023 року в справі  № 160/595/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 09 серпня 2023 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
          Повне судове рішення складено 09 серпня 2023 року.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко