КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
12 липня 2023 року
 
справа № 642/7040/21-ц
                                         
провадження № 22-ц/824/7004/2023
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
            судді-доповідача: Музичко С.Г.,
            суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.,
при секретарі: Яницькій О.Л.
  
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 
відповідач - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк»
треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 22 грудня 2022 року, постановлену під головуванням судді Остапчук Т.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про повернення грошових коштів, -
 
В С Т А Н О В И В :
 
В жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про повернення грошових коштів.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22 грудня 2022 року провадження у справі закрито.
Не погоджуючись з  ухвалою суду представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Вимоги обґрунтовані тим, що суду першої інстанції було надано докази припинення реєстрації ТОВ «Рів`єра» як юридичної особи, засновником якої є позивач. Рішенням загальних зборів товариства позивач був призначений ліквідатором вказаного товариства. 
Вказує, що ст. 111 ЦК України визначено, що майно юридичної особи, що залишилось після задоволення вимог кредиторів передається учасникам юридичної особи, якщо інше не встановлено установчими документами юридичної особи або законом. 
Вважає, що позивач обґрунтовано звернувся до суду із позовом у порядку цивільного судочинства.
Крім того, вказує що судом помилково закрито провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, що не відповідає обставинам справи.
Учасники справи в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином. 
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив із того,  що договори UA173375460000026103055001649 у сумі 97596,00 грн, №26006001605508 у сумі 3371,65 грн, підписані між АТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «Рівєра», тобто оформленні між юридичними особами, а тому спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
За змістом частини першої статті 15 Цивільного кодексу України  кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а за частиною першою статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу. 
Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до положень п.п. 6, 13 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.
Ознаками господарського спору є, зокрема: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції. 
Відповідно до ч. 12 ст. 111 ЦК України майно юридичної особи, що залишилося після задоволення вимог кредиторів (у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування), передається учасникам юридичної особи, якщо інше не встановлено установчими документами юридичної особи або законом. 
Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 надано до суду докази припинення реєстрації ТОВ «Рів`єра» як  юридичної особи з 01 жовтня 2020 року (а.с.7).
Позивач є засновником ТОВ «Рів`єра» з розміром внеску 96000,00 грн.
Рішенням загальних зборів товариства від 29.07.2020 року позивач призначений ліквідатором товариства. 
Позивач вказував, що у строк до 30.09.2020 року вимоги кредиторів були задоволені і після припинення юридичної особи на рахунках банку залишились кошти у сумі 100 967,65 грн.
Відтак позивач вірно звернувся з позовом в порядку цивільного судочинства. 
Інший висновок суду є помилковим.
Судом першої інстанції не в повній мірі досліджено усі обставини, неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, у зв`язку із чим ухвала підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Пунктом 6 частини 1 ст. 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції;
Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд, -
 
               П О С Т А Н О В И В  :
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 задовольнити.
Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 22 грудня 2022 року скасувати.
Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
Повний текст постанови складено 14 липня 2023 року.
 
Суддя-доповідач  
 
Судді