Справа № 127/2-1004/2008
Провадження № 22-ц/801/809/2023
Категорія: 41
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сілаков С.М.
Доповідач:Войтко Ю. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року	  	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:
головуючого (судді-доповідача): Войтка Ю. Б.,
суддів Матківської М. В., Стадника І. М.,
з участю секретаря судового засідання: Собцевої А. Р.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Староміського районного суду міста Вінниці від 28 листопада 2008 року, ухвалене під головуванням судді Сілакова С. М., в залі суду в м. Вінниці, дата складення повного судового рішення невідома,
в цивільній справі № 127/2-1004/2008 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ТОВ «Диженю Плаза» про стягнення заборгованості,

встановив:
Короткий зміст вимог 
У липні 2008 року Відкрите акціонерного товариство «Універсал Банк» (далі – ВАТ «Універсал Банк») звернулось до суду з вказаним позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просило розірвати кредитний договір №15/04/1293к-07 від 01 листопада 2007 року укладений між ВАТ «Універсал Банк» в особі Вінницької філії та ОСОБА_1 ; стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ТОВ «Диженю Плаза» на користь ВАТ «Універсал Банк» в особі Вінницької філії заборгованість за кредитним договором в сумі 249 912 грн. 33 коп.
Позов мотивований тим, що згідно кредитного договору №15/04/1293к-07 від 01 листопада 2007 року, відповідачу ОСОБА_1 був наданий кредит в сумі 252 500 грн. строком до 31.08.2018. Відповідно до умов договору, банківська установа виконала свої зобов`язання з надання кредиту, що підтверджується випискою по рахунку. Однак відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань, а саме несвоєчасно вносить кошти по кредиту. Станом на 10.05.2008 заборгованість відповідача перед позивачем становить 254 185 грн. 40 коп. В забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язання по поверненню кредиту, між ВАТ «Універсал – Банк» та ТОВ «Диженю Плаза» був укладений договір поруки від 30.10.2007, згідно якого ТОВ «Диженю Плаза» взяло на себе зобов`язання ОСОБА_1 по погашенню кредиту. Разом з тим, відповідачі зобов`язання не виконують. Крім того, відповідачем частково сума боргу погашена. Станом на день розгляду справи заборгованість за кредитним договором становить 249 912 грн. 33 коп. Відповідачами істотно порушуються умови кредитного договору, а тому у позивача є підстави вважати, що відповідачі не в змозі вчасно розрахуватися за кредитним договором, а тому просив достроково розірвати кредитний договір укладений 01.11.2007 року між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 . Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив уточнені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 
Ухвалою суду від 23.09.2008 до участі у справі в якості відповідача залучено поручителя за кредитним договором – ТОВ «Диженю Плаза».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Староміського районного суду міста Вінниці від 28 листопада 2008 року позов задоволено.
Розірвано кредитний договір №15/04/1293к-07 від 01 листопада 2007 року укладений між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» в особі Вінницької філії та ОСОБА_1 .
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ТОВ «Диженю Плаза» на користь Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк» в особі Вінницької філії заборгованість за кредитним договором в сумі 249 912 грн. 33 коп.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідно до ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Тому позивач має право на свою вимогу, ставити перед судом питання про розірвання кредитного договору. За таких обставин, відповідно до вимог статей 651, 652 ЦК України, місцевий суд дійшов висновку, що кредитний договір укладений між сторонами 01.11.2007, необхідно розірвати. А оскільки права позивача порушені невиконанням зобов`язання відповідачами, тому підлягають судовому захисту.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
У березні 2023 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Крім того, подав клопотання про призначення у цій справі судової почеркознавчої експертизи, перед якою поставити наступне запитання: чи виконано підписи у кредитному договорі №15/04/1293к-07 від 01 листопада 2007 року, який укладено між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 чи іншою особою з наслідуванням його підпису? Проведення судової почеркознавчої експертизи доручити Вінницькому науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України або іншій експертній установі на розсуд суду.

Рух справи в суді апеляційної інстанції
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 16 березня 2023 року вказану справу передано до розгляду у складі колегії суддів: суддя-доповідач Войтко Ю. Б., судді: Матківська М. В., Сопрун В. В.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 17 квітня 2023 року після усунення недоліків апеляційної скарги поновлено ОСОБА_1  строк на апеляційне оскарження рішення Староміського районного суду міста Вінниці від 28 листопада 2008 року та відкрито апеляційне провадження у цій справі, визначено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу,
Ухвалою апеляційного суду від 02 травня 2023 року розгляд справи призначено на 16 травня 2023 року.
15 травня 2023 року відбувся повторний автоматизований розподіл судової справи, підставою якого стало перебування у відпустці судді Сопруна В. В., відповідно до розпорядження №95/2023 від 15 травня 2023 року, в зв`язку з чим замінено суддю Сопруна В. В. на суддю Міхасішина І. В.
Ухвалою апеляційного суду від 16 травня 2023 року задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Федик Ю. Ю. про витребування доказів, у справі оголошено перерву до 30.05.2023.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 30 травня 2023 року у справі призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України; провадження у справі зупинене до отримання висновку експертизи.
14 червня 2023 року на адресу апеляційного суду з Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України надійшла цивільна справа № 127/2-1004/2008 разом з клопотанням судового експерта Тальянчук Л. С. про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи; до отримання необхідних матеріалів проведення експертизи призупинено.
Ухвалою від 18 липня 2023 року поновлено провадження у цій справі, призначено справу до розгляду 01 серпня 2023 року.
Відповідно до ухвали апеляційного суду від 01 серпня 2023 року замінено позивача Акціонерне товариство «Універсал Банк» у справі № 127/2-1004/2008 його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» направити оригінали документів з кредитної справи ОСОБА_1 на адресу Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Провадження у справі зупинене на час проведення експертизи.
16 серпня 2023 року на адресу суду з Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України повернута цивільна справа № 127/2-1004/2008 разом з клопотанням судового експерта Тальянчук Л. С. про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи; до отримання необхідних матеріалів проведення експертизи призупинено.
       01 вересня 2023 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надійшла заява про відсутність можливості виконати ухвалу апеляційного суду від 01 серпня 2023 року про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи. 
Оскільки клопотання судового експерта Тальянчук Л. С. про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не виконане, виникла необхідність у поновленні провадження у справі та призначення її до розгляду.
05 вересня 2023 року відбувся повторний автоматизований розподіл судової справи, підставою якого стало перебування у відпустці судді Матківської М. В., відповідно до розпорядження №522/2023 від 05 вересня 2023 року, в зв`язку з чим замінено суддю Матківську М. В. на суддю Стадника І. М.
Ухвалою від 06 вересня 2023 року поновлено провадження у цій справі, призначено справу до розгляду 19 вересня 2023 року.
       Ухвалою від 19 вересня 2023 року замінено у справі в якості позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», залученого на підставі ухвали Вінницького апеляційного суду від 01 серпня 2023 року, на первісного позивача Акціонерне товариство «Універсал Банк». Залучено до участі у цій справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Витребувано від Акціонерного товариства «Універсал Банк» матеріали кредитної справи ОСОБА_1 . Розгляд справи відкладено на 03 жовтня 2023 року. 
02 жовтня 2023 року відбувся повторний автоматизований розподіл судової справи, підставою якого стало перебування у відпустці судді Міхасішина І. В., відповідно до розпорядження №583/2023 від 02 жовтня 2023 року, в зв`язку з чим замінено суддю Міхасішина І. В. на суддю Матківську М. В., інший склад колегії суддів залишився без змін.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 не знав про розгляд справи № 127/2-1004/2008, так як не отримував судові повістки у цій справі, не отримував копій жодної ухвали по справі та не отримував копію рішення по справі, про існування оскаржуваного рішення дізнався тільки у березні 2023 року, копію рішення суду представник скаржника отримав 03.03.2023, тому апеляційна скарга на рішення суду подана 16.03.2023. Представник скаржника вказує, що ОСОБА_1 не знав про слухання справи № 127/2-1004/2008, оскільки з 08.06.2005 був знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 та переїхав в інше місце проживання; тобто за три роки до початку судового розгляду він вже не проживав за цією адресою, а саме за цією адресою судом йому направлялися судові повістки. Починаючи з 15.06.2005 скаржник зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією його паспорта. Підставою для оскарження рішення в цій справі є те, що ОСОБА_1 не підписував кредитний договір. А тому наявність в судовій справі за 2008 рік ксерокопії паспорта із пропискою тільки за адресою: АДРЕСА_1 , також свідчить про те, що саме невідомі треті особи підписали кредитний договір та завірили копію паспорту із даними про реєстрацію ОСОБА_1 , які на час розгляду цієї справи вже були неактуальними, в результаті чого судом надсилались судові повістки на адресу, за якою ОСОБА_1 вже не поживав та не був зареєстрований. Зауважує, що стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором з ОСОБА_1 мотивовано укладенням кредитного договору №15/04/1293к-07 від 01 листопада 2007 року між Кредитором та Позичальником. Разом з тим, вказаний кредитний договір він з АТ «Універсал Банк» не підписував, про наявність цього боргу дізнався після отримання інформації з ДВС. Для обґрунтування цих обставин представником апелянта заявлялось клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, оскільки дослідження судом обставин підписання спірного кредитного договору від імені ОСОБА_1 невідомою особою, є ефективним способом захисту, який відновить становище апелянта, яке існувало до порушення його прав.
Учасники справи впродовж встановленого апеляційним судом строку не скористалися своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, проте його відсутність не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, що передбачено частиною третьою статті 360 ЦПК України.
У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Федик Ю. Ю. просила апеляційну скаргу задовольнити, з підстав викладених у ній.
Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, в судове засідання не з`явилися, заяв чи клопотань не надсилали.
Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
Судом установлено, що 01 листопада 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний» (надалі ВАТ «Універсал Банк») в особі Вінницької філії та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №15/04/1293к-07, згідно якого Банк надав відповідачу ОСОБА_1 (позичальнику) кредит в сумі 252 500 грн. зі сплатою 17,95% річних. Строк повернення кредиту та процентів – 31.10.2018.
Згідно з п.п.4,6 вказаного договору позичальник зобов`язаний своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені даним договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно цього договору. Сплата позичальником заборгованості по кредиту здійснюється відповідно до Графіку погашення кредиту, який є невід`ємною частиною кредитного договору. Сплата процентів та пені в разі порушення зобов`язання визначається також умовами договору.
Кредитор – ВАТ «Банк Універсальний» в особі Вінницької філії зобов`язання виконало, перерахувавши позичальнику грошові кошти в сумі 252 500 грн.
Відповідач ОСОБА_1 в порушення умов договору своєчасно не вносив плату за користування кредитом та нараховані проценти. Частково заборгованість за кредитним договором відповідачем сплачена.
Відповідно до умов договору, відповідачу ОСОБА_1 нараховані проценти за користування кредитом в розмірі 10 802,49 грн., а також пеня за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 571,57 грн.
Заборгованість непогашеного кредиту становить 239 109 грн. 84 коп.
Загальний розмір заборгованості за кредитним договором на день розгляду справи становить 249 912 грн. 33 коп.
30.10.2007 між ВАТ «Банк Універсальний» в особі Вінницької філії та ТОВ «Диженю Плаза» укладений договір поруки, згідно якого ТОВ «Диженю Плаза» взяло на себе обов`язок відповідати по зобов`язанням ОСОБА_1 , що випливають з кредитного договору. За таких обставин, ТОВ «Диженю Плаза» як поручитель відповідає за зобов`язаннями ОСОБА_1 відповідно до ст. 554 ЦК України.

Позиція суду апеляційної інстанції
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Указаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права
Звертаючись до суду з позовом, позивач, зокрема, просив розірвати кредитний договір №15/04/1293к-07 від 01 листопада 2007 року укладений між ВАТ «Банк Універсальний» в особі Вінницької філії та ОСОБА_1 ; стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ТОВ «Диженю Плаза» на користь Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк» в особі Вінницької філії заборгованість за кредитним договором в сумі 249 912 грн. 33 коп.
За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.
Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).
Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.
Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення – під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.
Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.
У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.
За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.
Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).
За положеннями статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.
За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Указана правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц.
Крім того, у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Разом із тим Велика Палата Верховного Суду констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі №916/3156/17 (провадження № 12-304гс18) вказано, що «визнання нікчемного правочину недійсним не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №463/5896/14-ц (провадження № 14-90цс19) зазначено, що : «кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (статті 15, 16 ЦК України). Цивільне право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абзац перший частини другої статті 215 ЦК України). Якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину».
У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року у справі №674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18) зроблено висновок: «що підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами».
Вказана правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 686/15033/17.
Однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода
в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (стаття 129 Конституції України).
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).
Змагальність сторін є одним із основних принципів цивільного судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права (статті 12, 81 ЦПК України).
Звертаючись до суду з апеляційною скаргою відповідач ОСОБА_1 вказав, що кредитний договір №15/04/1293к-07 від 01 листопада 2007 року він з ВАТ «Універсал Банк» не підписував, про наявність цього боргу дізнався після отримання інформації з ДВС. Для обґрунтування цих обставин представником відповідача заявлялось клопотання про призначення почеркознавчої експертизи, оскільки дослідження судом обставин підписання спірного кредитного договору від імені ОСОБА_1 невідомою особою, є ефективним способом захисту, який відновить становище відповідача, яке існувало до порушення його прав.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 30 травня 2023 року у справі призначено судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України; провадження у справі зупинене до отримання висновку експертизи.
Цією ж ухвалою повторно витребувано у Акціонерного товариства «Універсал Банк» оригінал кредитного договору № 15/04/1293к-07 від 01 листопада 2007 року, який укладено між Відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний» та ОСОБА_1 ; оригінал Додатку № 1 до кредитного договору № 15/04/1293к-07 від 01 листопада 2007 року; оригінал Анкети-Заяви Позичальника (подружжя) ОСОБА_1 на отримання іпотечного кредиту від 29.10.2007 та зобов`язано позивача направити оригінали вказаних документів на адресу Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.
12 червня 2023 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» направило на адресу суду клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а саме: копій Договору факторингу від 30 квітня 2021 року № 30/04/21ФК2 та Реєстру прав вимоги до Договору факторингу від 30 квітня 2021 року № 30/04/21ФК2 щодо ОСОБА_1 , меморіального ордеру № 17073 від 30 квітня 2021 року.
У вказаному клопотанні позивач вказав, що Акціонерне товариство «Універсал Банк» немає можливості виконати вимоги ухвали Вінницького апеляційного суду від 30 травня 2023 року, оскільки 30 квітня 2021 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 30/04/21ФК2, та відповідно до статті 512 ЦК України Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_1 . 
За наведених обставин, заявник просив замінити позивача Акціонерне товариство «Універсал Банк» у цій справі на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».
Ухвалою від 18 липня 2023 року поновлено провадження у цій справі, призначено справу до розгляду 01 серпня 2023 року.
Відповідно до ухвали апеляційного суду від 01 серпня 2023 року замінено позивача Акціонерне товариство «Універсал Банк» у справі № 127/2-1004/2008 його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» направити оригінал кредитного договору № 15/04/1293к-07 від 01 листопада 2007 року, який укладено між Відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний» та ОСОБА_1 ; оригінал Додатку № 1 до кредитного договору № 15/04/1293к-07 від 01 листопада 2007 року; оригінал Анкети-Заяви на отримання іпотечного кредиту ОСОБА_1 від 29.10.2007 на адресу Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Провадження у справі зупинене на час проведення експертизи.
16 серпня 2023 року на адресу суду з Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України повернута цивільна справа № 127/2-1004/2008 разом з клопотанням судового експерта Тальянчук Л. С. про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи; до отримання необхідних матеріалів проведення експертизи призупинено.
01 вересня 2023 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» надійшла заява про відсутність можливості виконати ухвалу апеляційного суду від 01 серпня 2023 року про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи. 
Зі змісту вказаної заяви вбачається, що відступлення прав вимоги від Акціонерного товариства «Універсал Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відбулося за кредитним договором № 15/04 від 12.05.2008, що підтверджується копією витягу з Договору Факторингу № 30/04/21/ФК2 від 30.04.2021 та витягом з Додатку №1 до Договору Факторингу. Поряд з цим, вказує, що оригінали матеріалів кредитної справи за кредитним договором 15/04/1293к-07 від 01.11.2007 не передавалися від Акціонерного товариства «Універсал Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», що також в свою чергу унеможливлює виконання заявником вимог ухвали апеляційного суду від 01 серпня 2023 року у справі №127/2-1004/2008.
Оскільки відступлення прав вимоги від Акціонерного товариства «Універсал Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» відбулося за кредитним договором № 15/04 від 12.05.2008, а не за кредитним договором 15/04/1293к-07 від 01.11.2007, при цьому, як зазначив правонаступник позивача, оригінали матеріалів кредитної справи за кредитним договором 15/04/1293к-07 від 01.11.2007 йому не передавалися від Акціонерного товариства «Універсал Банк», ухвала апеляційного суду від 01 серпня 2023 року про заміну позивача Акціонерного товариства «Універсал Банк» у цій справі його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» є передчасною. 
Відтак у порядку, передбаченому пунктом 1 частини першої статті 512, частиною першою статті 514 ЦК України, підстави для правонаступництва Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» як нового кредитора за наявним у справі кредитним договором № 15/04/1293к-07 від 01 листопада 2007 року, який укладено між Відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний» та ОСОБА_1 – відсутні.
За таких обставин, ухвалою апеляційного суду від 19 вересня 2023 року замінено у справі в якості позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», залученого на підставі ухвали Вінницького апеляційного суду від 01 серпня 2023 року, на первісного позивача Акціонерне товариство «Універсал Банк».
Залучено до участі у цій справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».
Витребувано від Акціонерного товариства «Універсал Банк»: оригінал кредитного договору № 15/04/1293к-07 від 01 листопада 2007 року, який укладено між Відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний» та ОСОБА_1 ; оригінал Додатку № 1 до кредитного договору № 15/04/1293к-07 від 01 листопада 2007 року; оригінал Анкети-Заяви на отримання іпотечного кредиту ОСОБА_1 від 29.10.2007.
Зазначена ухвала апеляційного суду в частині витребування вищевказаних доказів залишена Акціонерним товариством «Універсал Банк» без виконання. 
Отже встановлено, що причиною непроведення експертизи є ненадання позивачем оригіналів кредитного договору № 15/04/1293к-07 від 01 листопада 2007 року, Додатку № 1 до кредитного договору № 15/04/1293к-07 від 01 листопада 2007 року; Анкети-Заяви на отримання іпотечного кредиту ОСОБА_1 від 29.10.2007, що мали бути об`єктами дослідження.
Відповідно до статті 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Доказування - це коло фактів матеріально-правового значення необхідних для вирішення справи по суті.
Обов`язок доказування покладається на сторони. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності.
Колегія суддів вважає, що апеляційний суд сприяв відповідачу у виконанні вимог судового експерта щодо надання вищевказаних оригіналів документів для проведення відповідного дослідження на предмет відповідності підпису ОСОБА_1 , зобов`язав позивача надати оригінали кредитного договору, додатку до нього, а також Анкети-Заяви на отримання іпотечного кредиту, та роз`яснив правові наслідки ухилення від проведення експертизи, передбачені статтею 109 ЦПК України та можливість їх застосування у разі ненадання зазначених оригіналів документів для проведення судової почеркознавчої експертизи.
Таким чином, установивши по суті, що саме позивач не надав оригінали документів кредитного договору, що були об`єктами дослідження, колегія суддів вважає за можливе всі негативні наслідки поведінки позивача, покласти на нього.
З огляду на наведене, враховуючи, що позивач ухилився від проведення експертизи, колегія суддів вважає за можливе встановити факт, що відповідач ОСОБА_1 не укладав (не підписував) кредитний договір № 15/04/1293к-07 від 01 листопада 2007 року з Відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний».
До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 07 червня 2022 року у справі №750/11447/18.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції
Ураховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог статті 376 ЦПК України є підставами для його скасування із прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.
За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 . 
Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Староміського районного суду міста Вінниці від 28 листопада 2008 року скасувати та ухвалити нове рішення.
В задоволенні позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ТОВ «Диженю Плаза» про стягнення заборгованості відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.
Повний текст постанови складений 06 жовтня 2023 року.

Головуючий                                                          Ю. Б. Войтко

Судді:                                                   М. В. Матківська

                                                 І. М. Стадник