07.09.23
33/812/412/23
Єдиний унікальний номер судової справи 471/738/23
Номер провадження 33/812/412/23                                 Головуючий у місцевому суді: Гукова І.Б.
Категорія: ст.124,122-4 КУпАП                         Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року                                                місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді – Серебрякової Т.В.
із секретарем судового засідання – Горенко Ю.В.,

за участю: захисника особи, яка притягається до адміністративної 
відповідальності ОСОБА_1 – Романенка П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Романенка Павла Віталійовича на постанову судді Братського районного суду Миколаївської області від 12 липня 2023 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою:   АДРЕСА_1 , 
визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП, та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №091362, який надійшов на розгляд до Братського районного суду Миколаївської області був складений 18 червня 2023 року, встановлено, що 14 червня 2023 року близько 11:00 год. на автодорозі Братське-Новомар’їнка-Людмилівка 21 км,  ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом – автомобілем марки та моделі Opel Vectra, реєстраційний номер  НОМЕР_1 , на дорозі з двостороннім рухом, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку, допустив зіткнення з транспортним засобом - автомобілем марки та моделі ЗАЗ 110307, реєстраційний номер  НОМЕР_2 , виїхавши на смугу зустрічного руху, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Такими діями  ОСОБА_1  порушив вимоги п.11.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП.
Також, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №089051, який надійшов на розгляд до Братського районного суду Миколаївської області був складений 18 червня 2023 року, встановлено, що 14 червня 2023 року близько 11:00 год. на автодорозі Братське-Новомар’їнка-Людмилівка 21 км, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом – автомобілем марки та моделі Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з транспортним засобом - автомобілем марки та моделі ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний. Такими діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги пп.«д» п.2.10, пп.«в» п.2.10 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.122-4 КУпАП.
Постановою судді Братського районного суду Миколаївської області від 12 липня 2023 року справи про адміністративні правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 та за ст.122-4 КУпАП об`єднано в одне провадження.
Цією ж постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124,122-4 КУпАП, та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн. Також стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 536 грн. 80 коп.
Не погодившись із судовим рішенням, 11 серпня 2023 року захисник ОСОБА_1 – адвокат Романенко П.В. подав через суд першої інстанції апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Братського районного суду Миколаївської області від 12 липня 2023 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
 
Апеляційна скарга мотивована тим, що судове рішення ґрунтується на неналежних доказах.
Зазначено, що зібрані захисником та надані до районного суду докази спростовують вину водія ОСОБА_1 у дорожньо-транспортній пригоді (далі – ДТП), що мала місце 14 червня 2023 року, та вказують на те, що транспортний засіб останнього рухався по своїй смузі руху, в той час, як саме порушення ПДР іншим водієм  ОСОБА_2 стало причинним наслідком виникнення ДТП. 
Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.122-4 КУпАП, захисник вказував, що ОСОБА_1 діяв згідно з п.2.11 ПДР, відповідно до якого, якщо внаслідок ДТП немає потерпілих та не завдано матеріальної шкоди третім особам, а транспортні засоби можуть безпечно рухатися, водії (за наявності взаємної згоди в оцінці обставин скоєного) можуть прибути до найближчого поста або до органу Національної поліції для оформлення відповідних матеріалів, попередньо склавши схему пригоди та поставивши підписи під нею. Оскільки жоден з водіїв не мав уявлення як складати схему ДТП, ОСОБА_1 , зробивши фотографії місця ДТП та пошкодження на транспортних засобах, мав намір наступного дня роздрукувати ці фото та віднести їх до відділу поліції.
В судове засідання призначене на 07 вересня 2023 року особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явилися. 
Відповідно до вимог ст.294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи.
Оскільки особи, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративні правопорушення були належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, то апеляційний суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без їх участі.
В судовому засіданні апеляційного суду від 07 вересня 2023 року захисник підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити. 
Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного. 
За змістом ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч.3 ст.7 КУпАП).
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами (ч.4 ст.7 КУпАП).
Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 124 КУпАП (в редакції, яка діяла на час вчинення ДТП) передбачає відповідальність учасника дорожнього руху за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
При цьому, диспозиція ст.124 КУпАП не встановлює певних правил поведінки, а посилається на інші норми законодавчих актів, у даному конкретному випадку на п.11.3 ПДР. Тому, розглядаючи дану справу, суд має вирішити питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п.11.3 ПДР, які зазначені в протоколі працівником поліції.
Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п.1.1 ПДР єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється названими Правилами.
Зокрема, ч.3 ст.41 Закону України «Про дорожній рух» передбачає, що порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.п«б» п.2.3 ПДР водій повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
За правилами п.10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху
Згідно п.11.3 ПДР встановлено, що на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.
Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. За положеннями вказаної статті, протокол про адміністративне правопорушення та пояснення свідків є доказом в справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №091362, який надійшов на розгляд до Братського районного суду Миколаївської області та був складений 18 червня 2023 року, встановлено, що 14 червня 2023 року близько 11:00 год. на автодорозі Братське-Новомар’їнка-Людмилівка 21 км, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом – автомобілем марки та моделі Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на дорозі з двостороннім рухом, що має по одній смузі для руху в кожному напрямку, допустив зіткнення з транспортним засобом - автомобілем марки та моделі ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_2 , виїхавши на смугу зустрічного руху, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження. 
Такими діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.11.3 Правил дорожнього руху.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.124 КУпАП, порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Вказаний протокол складено за встановленою формою з урахуванням всіх вимог, передбачених ст.256 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 за №1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853.
Так, зі змісту протоколу встановлено, що в ньому зазначено місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Також протокол про адміністративне правопорушення містить відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Вищевказаний протокол підписано ОСОБА_1 із зазначенням, що з протоколом він не згодний, пояснення та власні докази надасть у суді. 
З наявних у справі матеріалів та пояснень учасників ДТП убачається, що водії вищезазначених транспортних засобів, що зіткнулись, по-різному пояснювали причини дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 14 червня 2023 року.
Так, з письмових пояснень водія ОСОБА_2 вбачається, що 14 червня 2023 року він рухався на транспортному засобі – автомобілі марки та моделі ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в напрямку села Новомар’їнка, та об 11:00 годині йому на зустріч, із зустрічної смуги для руху виїхав транспортний засіб – автомобіль марки і моделі Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Задля уникнення зіткнення ОСОБА_2 почав повертати ліворуч, проте водій ОСОБА_1 також почав повертати на свою смугу руху, та скоїв ДТП. В подальшому, у зв`язку із отриманням тілесних ушкоджень, ОСОБА_2 попросив знайомого завести його до Братської ЦРЛ.
З пояснень ОСОБА_1 , наданих в суді першої інстанції, встановлено, що 14 червня 2023 року його транспортний засіб рухався по автодорозі Братське-Людмилівка по своїй смузі руху. На окремому відрізку дороги наявне заокруглення дороги та з обох боків там погана видимість та погане дорожнє покриття. Він знизив швидкість руху автомобіля та в цей час йому назустріч по його смузі руху з повороту виїхав транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_2 . Уникнути зіткнення не вдалося. Спочатку ОСОБА_2 визнав себе винним у ДТП та просив не викликати працівників поліції. 
До протоколу про адміністративне правопорушення додана схема дорожньо-транспортної події. За даними схеми місця ДТП, де зображена ділянка дороги, на якій сталась ДТП, зафіксовані дані, які дають можливість визначити організацію дорожнього руху на ній. 
Дана схема місця ДТП підписана водієм  ОСОБА_2 , понятими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та посадовою особою, яка її склала.
З протоколу огляду від 15 червня 2023 року вбачається, що ст. слідчий ВП №1 Вознесенського РУП ГУНП провів огляд транспортного засобу – автомобіля марки та моделі ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та виявив пошкодження лобового скла, правої частини бампера, кришки капота, передньої правої пасажирської двері машини. 
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття судового рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124  КУпАП.
При цьому, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що зі схеми ДТП (яка учасниками ДТП неспростована) та наданих суду фотографій з місця події, що мала місце 14 червня 2023 року, можливо встановити картину зближення та траєкторію руху обох транспортних засобів до їх зіткнення. Зокрема, зафіксований на схемі ДТП гальмовий шлях транспортного засобу - автомобіля марки та моделі ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_2 , фактично вказує на те, що вказаний транспортний засіб рухався по своїй смузі для руху, а після гальмування, намагаючись уникнути зіткнення з автомобілем під керуванням водія ОСОБА_1 , змінив напрямок руху ліворуч. Зафіксований працівниками поліції на схемі ДТП гальмовий шлях транспортного засобу – автомобіля марки та моделі Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідчить, що транспортний засіб до моменту зіткнення транспортних засобів рухався по зустрічній смузі для руху. 
До того ж, характер пошкоджень обох транспортних засобів, також вказує на те, що саме водій ОСОБА_1 рухався по зустрічній смузі для руху (протилежного судом не встановлено). 
Посилання на наявність саме на смузі для руху по якій рухався автомобіль ОСОБА_1 маслянистої технічної рідини, осипу скла і уламків пластмасових виробів, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки таке не виключає той факт, що водій ОСОБА_1 не мав можливості їхати по зустрічній смузі для руху. До того ж, сліди осипу відображені на схемі ДТП. 
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що саме з вини водія ОСОБА_2  сталася ДТП, то апеляційний суду виходить з того, що у випадку виникнення дорожньо-транспортної пригоди за участю декількох водіїв наявність чи відсутність в їх діях складу адміністративного правопорушення, потребує встановлення причинного зв`язку між діянням (порушенням правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, тобто з`ясування ступеню участі (внеску) кожного з них у спричинення негативного наслідку.
Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у випадках, коли передбачені ст.286 КК України суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху двома водіями транспортних засобів, потрібно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожний з них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. Виключається кримінальна відповідальність особи, яка порушила правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, яка керувала транспортним засобом.
Разом з тим, за змістом вимог ст.256, ч.1 ст.257,279,280 КУпАП питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.
Отже, апеляційний суд, діючи в межах повноважень на перегляд постанови районного суду, не дає оцінку діям водія ОСОБА_2 , оскільки наявність або відсутність в діях іншого водія порушень Правил дорожнього руху які, як вважає особа, яка подала апеляційну скаргу, призвели до настання дорожньо-транспортної пригоди - не є предметом розгляду судом апеляційної інстанції у даній справі.
За такого, докази, що наявні в матеріалах справи, доводять, що невідповідність дій водія ОСОБА_1 вимогам п.11.3 ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП та її наслідками, а тому ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. 
Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, водій ОСОБА_1 реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Таким чином, твердження захисника ОСОБА_1 – адвоката Романенка П.В. про недоведеність винуватості ОСОБА_1 у зазначеному адміністративному правопорушенні, а також доводи про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, є безпідставними.
Щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП, то слід зазначити наступне.
Згідно з пп.«в» та пп.«д» п.2.10 ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, у тому числі:
в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;
д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.
Відповідно до вимог ст.122-4 КУпАП залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, -  тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №089051, який надійшов на розгляд до Братського районного суду Миколаївської області був складений 18 червня 2023 року, встановлено, що 14 червня 2023 року близько 11:00 год. на автодорозі Братське - Новомар’їнка - Людмилівка 21 км, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом – автомобілем марки та моделі Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з транспортним засобом автомобілем марки та моделі ЗАЗ 110307, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги пп.«д» п.2.10, пп.«в» п.2.10 Правил дорожнього руху. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.122-4 КУпАП.
Даний протокол підписаний ОСОБА_1 , заперечень чи зауважень щодо викладених у протоколі обставин ним не було зазначено.
Також згоду із вказаним протоколом зафіксовано на відеозапису працівників поліції. 
Щодо посилання в апеляційній скарзі на п.2.11 ПДР, як на підставу звільнення від відповідальності, то слід зазначити наступне.
Пунктом 2.11 ПДР передбачено, що якщо внаслідок дорожньо-транспортної пригоди немає потерпілих та не завдано матеріальної шкоди третім особам, а транспортні засоби можуть безпечно рухатися, водії (за наявності взаємної згоди в оцінці обставин скоєного) можуть прибути до найближчого поста або до органу Національної поліції для оформлення відповідних матеріалів, попередньо склавши схему пригоди та поставивши підписи під нею. 
Між тим, як вбачається з матеріалів справи та з пояснень викладених в апеляційній скарзі, схема ДТП її учасниками не складалась. Доказів наявності взаємної згоди в оцінці обставин скоєного матеріали справи не містять.
Посилання на те, що замість схеми ДТП ОСОБА_1 сфотографував місце ДТП та пошкодження на транспортних засобах, апеляційним судом до уваги не приймається, оскільки така альтернатива складанню схеми ДТП п.2.11 ПДР не передбачена.
Отже, матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1 , ставши причетним до дорожньо-транспортної пригоди, будучи зобов`язаним вчинити дії, передбачені п.2.10 Правил дорожнього руху, цього не зробив і залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, сукупністю досліджених доказів поза розумним сумнівом доведено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень передбачених ст.124 та ст.122-4 КУпАП.
Істотних порушень суддею районного суду норм матеріального чи процесуального права, порушення принципів повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, порушення прав учасників судового розгляду, порушення положень КУпАП, Конституції України, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, у тому числі на які посилається особа, яка подала апеляційну скаргу, які б могли вплинути на правильність прийнятого рішення, при апеляційному перегляді не встановлено.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що суд не мусить надавати відповіді на кожне порушене питання, проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені в даній справі, були вивчені і була надана конкретна чітка відповідь на аргументи, які є вирішальними для вирішення справи (справи «Ван де Хурк проти Нідерландів», §61, «Болдеа проти Румунії», §30, «Морейра Феррейра проти Португалії», §84).
З огляду на зазначене викладені в обґрунтування поданої апеляційної скарги доводи, з урахуванням наявних по справі доказів, не дають жодних сумнівів в правильності висновків суду першої інстанції та не спростовують встановлені судом обставини події, а зводяться виключно до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.
Таким чином оскаржувана постанова судді Братського районного суду Миколаївської області від 12 липня 2023 року є законною та обґрунтованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 – адвоката Романенка П.В. відсутні.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Романенка Павла Віталійовича – залишити без задоволення.
Постанову судді Братського районного суду Миколаївської області від 12 липня 2023 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП, та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) грн. – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського
апеляційного суду                                                Т.В. Серебрякова