УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 серпня 2023 року
м. Київ
справа № 755/2418/22
провадження № 51-4667 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 02 серпня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 18 травня 2023 року, 
встановив:
Як вбачається із наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень інформації, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 02 серпня 2022 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до  покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 ухвалено рахувати з дня винесення вироку, тобто з 02 серпня 2022 року, зарахувавши йому в термін відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 03 жовтня 2021 року по 05 жовтня 2021 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі відповідно до           ч. 5 ст. 72 КК України.
Зі змісту касаційної скарги захисника слідує, що ухвалою Київського апеляційного суду від 18 травня 2023 року змінено вирок районного суду щодо ОСОБА_5 із призначенням йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років.
Захисник звернувся із касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд рішень судів першої та апеляційної інстанцій щодо засудженого.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Згідно до ч. 5 ст. 427 КПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Всупереч наведеному захисник не долучає копії оскаржуваних рішень суду першої та апеляційної інстанцій, у зв`язку із чим Суд позбавлений можливості визначитись, чи касаційна скарга подана із дотриманням вимог ст. ст. 424 - 427 КПК України, а тому не можна вирішити питання, чи є підстави для відкриття касаційного провадження.
Крім того, відповідно до п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.
Наведене обґрунтування вимог захисником викладено без урахування вимог ст. 433 КПК України, яка визначає межі перегляду судом касаційної інстанції, та положень      ч. 1 ст. 438 КПК України, якою регламентовано, що підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному суді є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При цьому, при вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК України підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК України.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник, не погоджуючись із кваліфікацією дій засудженого за ч. 1 ст. 115 КК України, вважає, що дії останнього необхідно перекваліфікувати на ст. 118 КК України.
Водночас захисник не наводить належного вмотивування, яких саме порушень допустилися суди першої та апеляційної інстанцій та не конкретизує, у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановлених судами рішень і чому ці порушення слід відносити до підстав для зміни касаційним судом рішень суду першої та апеляційної інстанцій згідно з ч. 1                ст. 438 КПКУкраїни та з огляду на положення статей 370,404, 412-414, 419 цього Кодексу.
Натомість захисник вказує на невідповідність висновків суду, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, доказам у кримінальному провадженні просить дати іншу оцінку, ніж її дали суди першої та апеляційної інстанцій, що у розумінні ст. 433 КПК України не може бути предметом касаційного розгляду.
При цьому у поданій касаційній скарзі захисник не вказує, яких саме порушень допустився суд апеляційної інстанції та які доводи апеляційної скарги суд належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.
Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання виправленої касаційної скарги.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять  днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                         ОСОБА_2                                     ОСОБА_3