05.07.23
22-ц/812/553/23
                                                               
МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
Справа № 487/294/21
Провадження № 22-ц/812/553/23 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах :
головуючого – Темнікової В.І.,
суддів – Крамаренко Т.В., Тищук Н.О.,
із секретарем судового засідання – Горенко Ю.В.,
за участю  відповідачки  ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 березня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Сухаревич З.М. в приміщенні того ж суду, у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В :
В січні 2021 року Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача 15861,14 грн - заборгованість за спожиту теплову енергію; 837,29 грн - суму, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції; 564,80 грн - три відсотки річних та судовий збір 2270 грн.
В обґрунтування позову позивач зазначав, що 24 січня 2020 ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» було подано до Заводського районного суду м. Миколаєва заяву про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 боргу за спожиту теплову енергію в розмірі 7440,53 грн, а також 316,20 грн сума, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції, 168,01 грн три відсотки річних та 210,20 грн судового збору.
Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 03 лютого 2020 року в видачі судового наказу було відмовлено.
У відповідності до ст. 166 ЦПК України, при відмові в прийняті заяви про видачу судового наказу заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.
ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» відповідно до мети та предмету діяльності є суб`єктом господарської діяльності з постачання теплової енергії споживачам м. Миколаєва.
В опалювальних сезонах 2018-2020 позивач здійснював постачання теплової енергії до будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується нарядами на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону.
Фактичним доказом постачання теплової енергії на об`єкт споживача є наряд на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону, який видається виконавцями послуг, як зазначено в рішенні виконавчого комітету ММР.
Так, з метою забезпечення теплом об`єктів житла та інших об`єктів на початку опалювального сезону після зниження середньодобової температури зовнішнього повітря до +8Со і нижче, на виконання рішення виконавчого комітету ММР № 1053 від 05.11.2018; № 1161 від 30.10.2019; № 1087 від 04.11.2020 (наряди від 09.11.2018, від 02.11.2019 та від 10.11.2020) було розпочато опалювальний сезон та підписано наряди, що свідчать про підключення до системи опалення.
На ім`я боржника, відповідального квартиронаймача було відкрито особистий рахунок № НОМЕР_1 для розрахунків за надані послуги теплопостачання, підписано договір про надання послуг та було видано розрахунковий документ (розрахункову книжку), по якій боржник повинен виконувати оплату.        
Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати належне йому майно, якщо інше не встановлено договором або законом, відповідно він зобов`язаний здійснювати витрати на управління, утримання та збереження такого майна.
Згідно ст. 68 ЖК, положень ст. 19 Закону України «Про теплопостачання споживач зобов`язаний своєчасно (щомісячно) вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно Договору купівлі-продажу відповідачка є власником 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_2 з 30.01.2018 року.
Нарахування відповідачці сум оплати за спожиту теплову енергію здійснювалося за тарифами зазначеними у постановах Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.         Позивач надав теплову енергію за період з 01.11.2018 по 01.01.2021 на суму, яка з урахуванням перерахунку складає 15861,14грн, за яку відповідачка не сплатила та не виконала свої зобов`язання, чим зтовариству завдано матеріальну шкоду. 
Надіслане відповідачці попередження (в порядку досудового врегулювання сплати боргу) № 727-ф32 від 06.12.2019 залишилося без задоволення та відповіді. 
Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.
За період з 01.12.2018 по 01.01.2021 відповідачці нараховано: 837,29 грн - сума, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції та 564,80грн - три відсотки річних.
Посилаючись на викладене, Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль» просило задовольнити позов.
Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 березня 2023 року у задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення боргу відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 (копія Договору купівлі-продажу від 30.01.2018 року, Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності). На її ім`я відкрито особистий рахунок НОМЕР_1 для розрахунків за надані послуги.
В опалювальних сезонах 2018-2020 позивач ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» здійснював постачання теплової енергії до будинку АДРЕСА_3 (наряд від 10.11.2020, наряд від 02.11.2019, наряд від 09.11.2018).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку сума боргу відповідачки за спожиту теплову енергію за період з 01.11.2018 р. по 01.01.2021 р., з урахуванням перерахунку, складає 15861,14 грн. Крім того за період з 01.12.2018 р. по 01.01.2021 року відповідачці нараховані: 837,29 грн. - сума на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції та 564,80 грн. - три відсотки річних.
Також судом було встановлено, що 23 квітня 2018 року головним інженером ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» Шевченко Ф.М. затверджено Технічні умови на відключення від централізованого теплопостачання № НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .
14 травня 2018 року представником ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» в присутності споживача ОСОБА_1 складений АКТ з питання обстеження стану теплопостачання квартири АДРЕСА_2 . При обстеженні виявлено: виконані роботи з від`єднання опалювальних пристроїв у приміщеннях квартири від системи опалення будинку; опалювальні прилади демонтовані разом з елементами підвідних трубопроводів до стояків системи опалення будинку; стояки системи опалення будинку, що проходять транзитом через приміщення квартири, замкнені відрізками труб відповідного діаметру, ізольовані по всій площі приміщень; в квартирі змонтована система автономного теплопостачання на основі газового двоконтурного котла. Система альтернативного теплопостачання прийнята в експлуатацію.
Листом ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» від 21.05.2018 № Т-10-05/92 повідомлено ОСОБА_1 про порядок відключення приміщень від централізованого теплопостачання та влаштування їх альтернативного теплопостачання, зазначено перелік документів.
Листом від 19.07.2018 р. № Т-926 адміністрацією Заводського району Миколаївської міської ради ОСОБА_1 повідомлено про те, що у зв`язку з тим, що в квартирі вже виконані роботи з відключення від мереж централізованого опалення, підняте питання не може бути розглянуто на засіданні міжвідомчої комісії при адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради по розгляду питань щодо відключення споживачів від систем централізованого опалення та гарячого водопостачання. В той же час адміністрація Заводського району не заперечуватиме проти влаштування індивідуального опалення та пропонує звернутись до управління експлуатації газового господарства ПАТ «Миколаївгаз».
13 вересня 2018 року за результатами засідання комісії ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» складено протокол № 22, у Розділі 2 якого зазначено, що у зв`язку з припиненням діючого порядку оформлення відключення приміщень від централізованого теплопостачання у зв`язку з припиненням діяльності міжвідомчих комісій при адміністраціях районів міста, оформлення відключень приміщень з жовтня 2017 р. виконується за формою бланку, яка не передбачає затвердження МК (на типовому бланку ПрАТ «МТЕЦ» загального призначення). До розгляду надано перелік адресів на відключення за період 2017-2018 р., акти на відключення по яким оформлені на типовому бланку загального призначення – по вказаним адресам послуга теплопостачання фактично не надається, але особові рахунки не закриті, нарахування здійснюється за відсутністю визначеного рішення щодо оформлення відключення. До вказаних адрес належить адреса: АДРЕСА_1 , належна ОСОБА_1 .
Відповідно до вказаного Протоколу, за підсумками розгляду прийнято рішення: особові рахунки залишено в базі споживачів без припинення нарахувань; повідомити споживачів про порядок оформлення відключення приміщень від централізованого теплопостачання та закриття особового рахунку.
Листом від 20.08.2019 № 327-Ф ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» повідомляло ОСОБА_1 про необхідність укладення Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.
26 лютого 2019 року представником СЕСГ м. Миколаєва у присутності ОСОБА_1 складено Акт на пуск газу в квартиру АДРЕСА_2 .
09 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулась в ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» із заявою на оформлення відключення приміщення від централізованого опалення та закриття особового рахунку.
Листом від 30.09.2019 № Т-10-05/2000 ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» повідомило ОСОБА_1 про відсутність дозвільних документів та про кваліфікацію її дій з відключення квартири як самовільні, в зв`язку з чим відсутні правові підстави для оформлення відключення.
Проаналізувавши положення ст.24 Закону України «Про теплопостачання», п.39 Правил користування тепловою енергією, пунктів 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), суд зазначив, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.
На час виникнення спірних правовідносин, Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання було затверджено наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4.
Проаналізувавши положення зазначеного Порядку, що передбачають порядок реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП, п. 26 Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), суд дійшов висновку, що чинним законодавством України встановлено чіткий порядок відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків від ЦО та/або ГВП, який передбачає виконання низки проектно-технічних дій та отримання рішення щодо відключення, яке приймається органом місцевого самоврядування за письмовою заявою власника (співвласників) такої будівлі, в тому числі житлового будинку, з урахуванням рішення Комісії.
ОСОБА_1 звернулась з заявою про надання погодження на відключення від мереж централізованого опалення належної їй квартири, реалізувавши власне право, надане ст. 1 Закону України «Про звернення громадян». 
Адміністрація Заводського району Миколаївської міської ради своїм листом від 19.07.2018 № Т-926 зазначила, що не заперечує проти влаштування індивідуального опалення та пропонує звернутись до управління експлуатації газового господарства ПАТ «Миколаївгаз».
В той же час, матеріали справи свідчать про те, що 27.09.2017 виконавчим комітетом Миколаївської міської ради прийнято рішення №821 «Про визнання таким, що втратило чинність, рішення виконкому міської ради від 24.07.2009 № 1571 “Про надання погоджень при переведенні окремих квартир у багатоквартирних житлових будинках на влаштування автономних систем опалення та гарячого водопостачання” із змінами та доповненнями. 
Відповідачка зверталася щодо відключення квартири від мереж ЦО та ГВП у встановленому чинним законодавством порядку, проте на час її звернення в м. Миколаєві не було створено постійно діючої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води. 
У зв`язку з припиненням діяльності міжвідомчої комісії, за результатами засідання комісії ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» був складений протокол №22 від 13 вересня 2018 року, в якому зазначено, що оформлення відключення приміщень від централізованого теплопостачання з жовтня 2017 р. виконується за формою бланку, яка не передбачає затвердження МК (на типовому бланку ПрАТ «МТЕЦ» загального призначення). До розгляду надано перелік адрес на відключення за період 2017-2018 р., акти на відключення по яким оформлені на типовому бланку загального призначення – по вказаним адресам послуга теплопостачання фактично не надається, але особові рахунки не закриті, нарахування здійснюється за відсутністю визначеного рішення щодо оформлення відключення.
До вказаних адрес, серед інших, належить адреса ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .
Отже, зазначеним Протоколом ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» змінила порядок оформлення відключення і підтвердила, що акт на відключення квартири відповідача оформлено на типовому бланку, як це й було визначено Протоколом.
При цьому, у жодній відповіді ні адміністрацією Заводського району Миколаївської міської ради, ні ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» відповідачці не було роз`яснено порядок оформлення відключення її квартири від мереж ЦО та ГВП за відсутності єдиного органу для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО та ГВП.
Тобто, недотримання вимог Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води №4 від 22.11.2005 відбулось не з вини відповідачки, а внаслідок бездіяльності органу місцевого самоврядування зі створення комісії, яка має діяти постійно.
Предметом позову є вимога про стягнення з відповідачки заборгованості з оплати теплової енергії за період з 01.11.2018 по січень 2021 року та нараховані на суму заборгованості збитки від інфляції та 3% річних.
Зазначений борг нарахований за наявності фактичного від`єднання відповідачки від системи теплопостачання 14.05.2018, що підтверджується відповідним актом, складеним ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» та влаштування автономного опалення. На підтвердження факту введення в експлуатацію системи автономного опалення з 2019 року відповідачем надано: Акт приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчене будівництвом об`єкта, Акт приймання в експлуатацію газового лічильника, Акт на пуск газу.
Враховуючи фактичне відключення споживача (відповідача) від системи теплопостачання, відсутністю фактичного споживання теплової енергії та вчинення усіх дій, передбачених Порядком відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води №4 від 22 листопада 2005 року, відповідачка цілком правомірно вважала, що нарахування оплати за теплопостачання не має відбуватись.
При цьому суд першої інстанції відхилив доводи представника позивача про те, що підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем, оскільки Актом від 14.05.2018 складеним представником ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» зафіксовано демонтаж опалювальних приладів разом з елементами підвідних трубопроводів до стояків системи опалення будинку, стояки, які проходять транзитом через приміщення квартири замкнені та ізольовані по свій площині квартири.
Враховуючи те, що матеріалами справи не підтверджено об`єми споживання відповідачем теплової енергії в зазначений період та не доведено позивачем фактичне споживання теплової енергії відповідачем у спірний період, суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність позовних вимог. 
Не погодившись із вказаним рішенням суду, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального просить скасувати рішення суду та постановити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.
В апеляційній скарзі, повторюючи обставини, якими позивач обґрунтовував позовні вимоги, додатково зазначає, що відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.
Відповідно до пунктів 25, 26, 30 пункту 3 Правил відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води згідно пункту 25 Правил забороняється.
Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.
Тобто, для вирішення питання відключення споживача від мережі центрального опалення він повинен звернутися до міжвідомчої комісії (далі - Комісія) для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі з відповідною письмовою заявою. У заяві про відключення від мереж зазначаються причини відключення. Комісія після вивчення наданих власником документів приймає відповідне рішення, яке оформляється протоколом. Відключення приміщень від внутрішньо будинкової мережі виконується монтажною організацією, яка реалізує проект. По закінченню робіт складається акт про відключення від мережі централізованого опалення і подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого опалення. Для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) в першу чергу звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП (п. 2.1 Порядку). Про результати розгляду заяви Комісія повідомляє заявника у десятиденний строк (п. 2.2.3 Порядку). Вказані вимоги Порядку Відповідачем не виконані.
Апелянт вказує, що відповідачка не зверталась до міжвідомчої комісії та не отримувала дозвіл та перелік організацій, з якими необхідно погодити відключення, в тому числі з теплопостачальною організацією. Відповідачкою було здійснено самовільне відключення від централізованого теплопостачання, та вже після відключення було запрошено представника позивача для складання акту щодо факту відключення. Актом від 14.05.2018 року представником відповідачки та позивача зафіксовано від`єднання опалювальних приладів, їх демонтаж та зафіксований факт встановлення альтернативного теплопостачання, що підтверджується актом на пуск газу. Позивач не заперечує відсутність опалення, але стверджує про відключення від централізованого опалення здійснено з порушенням, тобто про самовільне відключення від централізованої системи опалення, що не спростовано відповідачкою.
Пунктом 39 Правил користування тепловою енергією передбачено, що споживач має право обирати теплопостачальну організацію, а також відмовитися від послуг теплопостачальної організації, про що попереджає письмово теплопостачальну організацію. Окрім цього, п.40 зазначених Правил, передбачає обов`язок споживача погоджувати з теплопостачальною організацією нові підключення і відключення та переобладнання системи теплоспоживання, які є причиною збільшення або зменшення обсягу споживання теплової енергії. Зазначені норми покладають обов`язок на споживача попереднього погодження з теплопостачальною організацією можливості відключення від централізованого опалення. Вищезазначене свідчить про те, що відповідачкою були порушені Правила користування тепловою енергією.
Вважає, що листом адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради № Т-926 від 19.07.2018, адміністрація також підтвердила факт порушення порядку отримання погодження, оскільки відключенню передує звернення споживача для отримання погодження стосовно наміру відключення від централізованого опалення.
Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 були внесені зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому.
Апелянт вважає, що матеріали справи не містять належних доказів, які б засвідчували факт правомірного відключення квартири від мереж центрального теплопостачання та ненадання відповідачці послуг з постачання тепла. Оскільки відповідачка відключилась від централізованого опалення з порушенням порядку передбаченим законодавством, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Крім того, відповідно до статті 1 Закону України "По теплопостачання" місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.
Згідно пункту 22 Правил точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві є - відгалуження від стояків у межах квартири.
Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. Таким чином позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач незалежно від споживання цієї послуги, або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача припинити отримання послуг з централізованого теплопостачання, останній не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мереж теплопостачання.
В опалювальних сезонах 2018-2019 та 2019-2020 позивач здійснював постачання теплової енергії до АДРЕСА_3 , що підтверджується рішеннями виконавчого комітету ММР та нарядами на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону, що є фактичним доказом та рішеннями про закінчення опалювального сезону, (копії нарядів та рішень містяться в матеріалах справи).
Вважає, що заперечення відповідачки щодо неотримання нею послуг підприємства є безпідставними, оскільки підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. При цьому, відповідачкою не надано суду належних і допустимих доказів того, що житлово-комунальні послуги їй не надавалися або були неналежної якості, а також докази звернення нею із претензією щодо надання неякісних послуг з теплопостачання і визначення розміру оплати до фактичної потужності з тепловикористання. 
Таким чином, позивачем виконано свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідачка незалежно від споживання цієї послуги, або відмови від її споживання, зобов`язана оплатити надані послуги, оскільки самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року (справа № 6-1192цс15), постановах Верховного Суду: від 11 грудня 2019 року (справа № 490/11619/15-ц, провадження № 61-23337св18) та від 18 червня 2020 року (справа № 643/133/17, провадження № 61-38460св18). Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув справу № 500/5362/17 також встановлено, що самовільне відключення приміщення від мережі централізованого опалення не є підставою для припинення нарахування платежів теплопостачальною організацією.
Від ОСОБА_1  надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що позивач навмисно вводить суд в оману своїм ствердження в апеляційній скарзі, що Порядком встановлено, що для вирішання питання відключення споживача від мережі центрального опалення він повинен звернутися до міжвідомчої комісії для розгляду питань, щодо питань відключення споживачів від мережі з відповідною письмовою заявою,   оскільки в судовому засіданню встановлено, що рішенням Миколаївської Ради №821 від 27.09.2017 року при адміністраціях районів міста припинена діяльність міжвідомчих комісій з питань погоджень про переведення окремих квартир у багатоквартирних жилих будинках на автономне опалення. Відключення приміщень від централізованої системи теплопостачання з жовтня 2017 року виконується за формою бланку, яка не передбачає затвердження МК (на типовому бланку ПАТ «МТЕЦ» загального призначення). Тобто, посилання позивача на те, що єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії, не може бути такою підставою у зв`язку з припиненням діяльності єдиного органу, який може надати такий акт. Актом позивача 14.05.2018 зафіксовано відключення відповідачки від централізованої системи теплопостачання, а після цього відповідачкою подано звернення до адміністрації Заводського району м. Миколаєва, яка не заперечувала проти влаштування в її квартирі індивідуального опалення, та запропонувала звернутись до управління експлуатації газового господарства ПАТ «Миколаївгаз», тобто фактично отримано дозвіл на реконструкцію системи теплопостачання. Відповідачка взагалі не отримувала протоколу засідання комісії ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» №22 від 13 вересня 2018 року. Вважає, що позивач навмисно перекручує факти, зазначаючи, що на заяву відповідача про закриття особового рахунку на підставі відключення квартири від централізованого опалення було надано відповідь 21.05.2018. Жодного разу відповідачка не зверталась у 2018 році із заявою про закриття особового рахунку, а звернулась з листом лише 03.09.2019 та повідомила про завершення реконструкції, встановлення системи автономного опалення та просила закрити особовий рахунок. Позовна заява не містить підтверджень того, що відповідачка отримувала послугу.
Твердження позивача, що в опалювальних сезонах 2018-2020 Товариством здійснювалось постачання теплої енергії за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.11.2018 по 01.01.2021 на суму, яка з урахуванням перерахунку складає 15 861,14 грн., за яку відповідачка не сплатила, чим саме не виконала свої зобов`язання, не відповідають дійсності, оскільки спростовуються всіма матеріалами справи, а також пояснюваннями позивача. Так, самим позивачем було надано суду перелік адресів на відключення за період 2017-2018 р., акти на відключення по яким оформлені на типовому бланку загального призначення - по вказаним адресам послуга теплопостачання фактично не надається, але особові рахунки не закриті, нарахування здійснюється за відсутністю визначеного рішення щодо оформлення відключення.
Зазначення в апеляційній скарзі, що відповідач не зверталась до міжвідомчої комісії та не отримувала дозвіл та перелік організацій, з якими необхідно погодити відключення, в тому числі з теплопостачальною організацією, що відповідачем було здійснено самовільне відключення від централізованого теплопостачання, та вже після відключення було запрошено представника позивача для складання акту щодо факту відключення, що Актом від 14.05.2018 року представником відповідача та позивача зафіксовано від`єднання опалювальних приладів, їх демонтаж та зафіксований факт встановлення альтернативного теплопостачання, що підтверджується актом на пуск газу, що позивач не заперечує про відсутність опалення, а стверджує про відключення від централізованого опалення з порушенням, тобто про самовільне відключення від централізованої системи опалення, яке не спростовані відповідачем - також не відповідає дійсності, оскільки судом встановлено, що 23.04.2018 р. затверджено головним інженером ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» Шевченко Ф.М. Технічні умови на відключення від централізованого теплопостачання, за адресою: АДРЕСА_1 .
14 травня 2018 року представником ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» в присутності споживача складений АКТ з питання обстеження стану теплопостачання АДРЕСА_1 . При обстеженні виявлено: виконані роботи з від`єднання опалювальних пристроїв у приміщеннях квартири від системи опалення будинку; опалювальні прилади демонтовані разом з елементами підвідних трубопроводів до стояків системи опалення будинку; стояки системи опалення будинку, що проходять транзитом через приміщення квартири, замкнені відрізками труб відповідного діаметру, ізольовані по всій площі приміщень; в квартирі змонтована система автономного теплопостачання на основі газового двоконтурного котла. Система альтернативного теплопостачання прийнята в експлуатацію.
Також зазначає, що позивач перекручує факти, вводить суд в оману вказавши, що адміністрація підтвердила факт порушення порядку отримання погодження. Це не відповідає дійсності, оскільки у відповіді Т-926 від 19.07.2018 р. адміністрації Заводського району вказано «В той же час адміністрація Заводського району не заперечуватиме проти влаштування у вашій квартирі індивідуального опалення, та пропонує звернутися до управління експлуатації газового господарства ПАТ «Миколаївгаз».
Крім того, вважає, що позивачем замовчуються той факт, що зазначений борг нарахований за наявності фактичного від`єднання відповідача від системи теплопостачання 14.05.2018, що підтверджується відповідним актом, складеним ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» та влаштування автономного опалення. На підтвердження факту введення в експлуатацію системи автономного опалення з 2019 року надано: Акт приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчене будівництвом об`єкта, Акт приймання в експлуатацію газового лічильника, Акт на пуск газу. Також звертає увагу, що за 5 років з того часу, як вона користується автономним опаленням ніяких порушень, помилок в роботі опалення не було.
Вважає, що недотримання вимог Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води №4 від 22.11.2005 відбулось не з її вини, а внаслідок бездіяльності органу місцевого самоврядування зі створення комісії, яка має діяти постійно.
Посилання позивача на правову позицію Верховного суду по окремим справам: (справа № 6-1192цс15); (справа № 490/11619/15-ц); (справа № 643/133/17); (справа № 643/133/17) є помилковими, оскільки правовідношення, які виникли по справам вказаним апелянтом не є тотожними правовідносинам, які виникли по справі, яка є предметом апеляції, тому, що обставини описані по рішенням в цих справах повністю відрізняються від обставин справи.
Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – без змін.
В судовому засіданні відповідачка не визнала доводи апеляційної скарги, надавши пояснення аналогічні змісту відзиву на апеляційну скаргу.
Представник позивача до судового засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, просив слухали справу у його відсутність.
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні ( ст.263 ЦПК України).
Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин ( ст. 264 ЦПК України). 
Рішення суду зазначеним вимогам закону не відповідає.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що відповідачка зверталася щодо відключення квартири від мереж ЦО та ГВП у встановленому чинним законодавством порядку, проте на час її звернення в м. Миколаєві не було створено постійно діючої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води. 
У зв`язку з припиненням діяльності міжвідомчої комісії, за результатами засідання комісії ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» був складений протокол №22 від 13 вересня 2018 року, в якому зазначено, що оформлення відключення приміщень від централізованого теплопостачання з жовтня 2017 р. виконується за формою бланку, яка не передбачає затвердження МК (на типовому бланку ПрАТ «МТЕЦ» загального призначення). До розгляду надано перелік адрес на відключення за період 2017-2018 р., акти на відключення по яким оформлені на типовому бланку загального призначення – по вказаним адресам послуга теплопостачання фактично не надається, але особові рахунки не закриті, нарахування здійснюється за відсутністю визначеного рішення щодо оформлення відключення. До вказаних адрес, серед інших, належить адреса ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .
Отже, зазначеним Протоколом ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» змінила порядок оформлення відключення і підтвердила, що акт на відключення квартири відповідача оформлено на типовому бланку, як це й було визначено Протоколом.
При цьому, у жодній відповіді ні адміністрацією Заводського району Миколаївської міської ради, ні ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» відповідачці не було роз`яснено порядок оформлення відключення її квартири від мереж ЦО та ГВП за відсутності єдиного органу для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО та ГВП. Тобто, недотримання вимог Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води №4 від 22.11.2005 відбулось не з вини відповідачки, а внаслідок бездіяльності органу місцевого самоврядування зі створення комісії, яка має діяти постійно.
Також суд виходив з того, що борг позивачем нарахований за наявності фактичного від`єднання відповідачки від системи теплопостачання 14.05.2018. Тому, враховуючи фактичне відключення споживача (відповідачки) від системи теплопостачання, відсутність фактичного споживання теплової енергії та вчинення усіх дій, передбачених Порядком відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води №4 від 22 листопада 2005 року, відповідачка цілком правомірно вважала, що нарахування оплати за теплопостачання не має відбуватись.
При цьому суд першої інстанції відхилив доводи представника позивача про те, що підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем, оскільки Актом від 14.05.2018 складеним представником ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» зафіксовано демонтаж опалювальних приладів разом з елементами підвідних трубопроводів до стояків системи опалення будинку, стояки, які проходять транзитом через приміщення квартири замкнені та ізольовані по свій площині квартири.
Проаналізувавши зазначені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.
У частині першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
У частині першій статті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.
Відповідно до частини першої та другої статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.
Тлумачення частини другої статті 14 ЦК України свідчить, що критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності), пов`язується з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта.
Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Тлумачення як положень частини першої статті 714, так і інших норм глави 54 ЦК України дозволяє стверджувати, що по своїй суті договір, на підставі якого відбувається постачання теплової енергії споживачу, є видом договору купівлі-продажу. Такий же висновок можливо зробити й при тлумаченні норм, закріплених в Законі України «Про теплопостачання».
Відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила), споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.
У відповідності до пункту 25 Правил самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.
Відповідно до пунктів 25, 26, 30 пункту 3 Правил відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.
Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (п. 2.1 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 року № 169 "Про затвердження Змін до Наказу Мінбуду України від 22.11.2005 року № 4, що діяв на момент здійснення відключення відповідачкою. При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (п. 2.2 Наказу).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 1 грудня 2021 року у справі № 607/25229/18 зроблено висновок, що «відповідно до Порядку № 4 від 22 листопада 2005 року для вирішення питання відключення споживача від мережі централізованого опалення він повинен звернутися до постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, для розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі з відповідною письмовою заявою. Комісія після вивчення наданих власником документів приймає відповідне рішення, яке оформляється протоколом. При позитивному рішенні заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником. Проект узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відключення приміщень від внутрішньобудинкової мережі централізованого опалення виконується монтажною організацією, яка реалізує проект. По закінченні робіт складається акт про відключення від мережі централізованого опалення і подається заявником до комісії на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 року № 169 внесено зміни до Порядку від 22 листопада 2005 року № 4, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише будинку в цілому. Отже, відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, з вчиненням в подальшому дій споживачем з дотриманням визначеної Порядком № 4 від 22 листопада 2005 року процедури. 
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1192цс15, постановах Верховного Суду від 3 травня 2018 року у справі № 209/4950/15-ц (провадження № 61-12661св18), від 17 квітня 2019 року у справі № 683/2223/17 (провадження № 61-44982св18), від 18 вересня 2019 року у справі № 215/1724/16-ц (провадження № 61-1632св18). 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 лютого 2022 року у справі № 953/24063/19 вказано, що «17 вересня 2019 року набрав чинності наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2019 року № 169 «Про затвердження Порядку відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води» (далі - Порядок № 169). Пункт 1 розділу ІІІ Порядку № 169 визначає, що власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до мережі (системи) централізованого опалення (теплопостачання) (далі - ЦО) та системи (мережі) постачання гарячої води (далі - ГВП), мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні. Для відокремлення (відключення) від ЦО та ГВП власник квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку звертається до органу місцевого самоврядування з письмовою заявою в довільній формі із зазначенням причини відокремлення (відключення) та подає інформацію про намір влаштування системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) такої квартири чи нежитлового приміщення (пункт 3 розділу ІІІ Порядку № 169). Заява про відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення багатоквартирного будинку від ЦО та ГВП передається на розгляд постійно діючої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води (пункт 4 розділу ІІІ Порядку № 169). Для відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення власник забезпечує розроблення проекту відокремлення (відключення) квартири чи нежитлового приміщення від ЦО та ГВП, який виготовляється відповідно до державних будівельних норм і правил та має забезпечити ізоляцію транзитних стояків, а також, у разі потреби, перенесення транзитних стояків. За потреби, власник забезпечує виготовлення проекту встановлення системи індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні, виготовленого відповідно до державних будівельних норм і правил (пункт 7 розділу ІІІ Порядку № 169). Отже, відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади».
Матеріалами справи встановлено, що відповідачка придбала квартиру АДРЕСА_2 30 січня 2018 року. 
На той час діяв Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання було затверджено наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 зі змінами, внесеними наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 6 листопада 2007 року № 169, які унеможливлювали відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяли таке відключення лише будинку в цілому. При цьому відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувалося тільки на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, з вчиненням в подальшому дій споживачем з дотриманням визначеної Порядком № 4 від 22 листопада 2005 року процедури.
Отже, до отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення, розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання та початку виконання робіт по відокремленню квартири від мережі централізованого опалення, відповідачка повинна була звернутися з заявою до постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, для розгляду питання щодо можливості відключення споживачів від мережі з відповідною письмовою заявою, а комісія після вивчення наданих нею документів повинна була прийняти відповідне рішення, яке оформляється протоколом. 
Пояснення відповідачки в суді апеляційної інстанції про те, що вона зверталася до адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради, але їй повідомили, що оскільки міжвідомчої комісії нема, то вона може спочатку виконати роботи по влаштуванню альтернативного опалення, а потім оформити це офіційно, не підтверджені належними та допустимими доказами у справі.
Матеріалами справи встановлено, що 23 квітня 2018 року головним інженером ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» Шевченко Ф.М. затверджено Технічні умови на відключення від централізованого теплопостачання № 18, за адресою: АДРЕСА_1 , які містять перелік робіт, які необхідно виконати, в тому числі погодити проект на відключення з ПрАТ «МТЕЦ», а 14 травня 2018 року представником ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» в присутності споживача ОСОБА_1 складений АКТ з питання обстеження стану теплопостачання квартири АДРЕСА_2 , згідно якого при обстеженні виявлено виконання робіт з від`єднання опалювальних пристроїв у приміщеннях квартири від системи опалення будинку, а також те, що в квартирі змонтована система автономного теплопостачання на основі газового двоконтурного котла, яка прийнята в експлуатацію.
І тільки після цього відповідачка звернулася до адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради щодо надання погодження на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання з наступним влаштуванням індивідуального опалення в квартирі.
Листом від 19.07.2018 р. № Т-926 адміністрацією Заводського району Миколаївської міської ради ОСОБА_1 було повідомлено про те, що у зв`язку з тим, що в квартирі вже виконані роботи з відключення від мереж централізованого опалення, підняте питання не може бути розглянуто на засіданні міжвідомчої комісії при адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради по розгляду питань щодо відключення споживачів від систем централізованого опалення та гарячого водопостачання. 
Зазначене свідчить про те, що міжвідомча комісії адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради по розгляду питань щодо відключення споживачів від систем централізованого опалення та гарячого водопостачання не розглянула звернення відповідачки по суті не у зв`язку з її ліквідацією, а через те, що відповідачка порушила встановлену Порядком № 4 від 22 листопада 2005 року процедуру відключення споживачів від мережі централізованого опалення. 
Отже, даною комісією не було прийнято відповідне оформлене протоколом позитивне рішення про погодження відключення з наданням переліку організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мережі централізованого опалення.
Зазначення в  листі від 19.07.2018 р. № Т-926 про те, що адміністрація Заводського району не заперечуватиме проти влаштування індивідуального опалення та пропонує звернутись до управління експлуатації газового господарства ПАТ «Миколаївгаз», не є за своєю правовою суттю рішенням міжвідомчої комісії адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради по розгляду питань щодо відключення споживачів від систем централізованого опалення та гарячого водопостачання.
Бездіяльність зазначеного органу щодо вирішення питання про погодження відключення квартири від мережі централізованого опалення відповідачкою не оскаржувалося.
Сукупний аналіз вказаних обставин свідчить про відсутність у відповідачки первинних документів дозвільного характеру на відключення квартири від систем централізованого опалення та гарячого водопостачання з отриманням перелік організацій, з якими необхідно погодити таке відключення, в тому числі з теплопостачальною організацією. Відповідачкою було здійснено самовільне відключення від централізованого теплопостачання, та вже після відключення було запрошено представника позивача для складання акту щодо факту відключення. Актом від 14.05.2018 року представником відповідачки та позивача зафіксовано від`єднання опалювальних приладів, їх демонтаж та зафіксований факт встановлення альтернативного теплопостачання, що підтверджується актом на пуск газу. 
Згідно протоколу засідання комісії ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» № 22 від 13 вересня 2018 року у зв`язку з припиненням діяльності міжвідомчих комісій при адміністраціях районів міста з питань надання погоджень при переведенні окремих квартир у багатоквартирних житлових будинках на автономні засоби опалення у відповідності до вимог рішення Миколаївської міської ради № 821 від 27.09.2017р., а також у зв`язку з невизначеністю низки питань щодо подальшого функціонування, розподілу повноважень між міжвідомчими комісіями та місцевими органами влади, затвердження актів про відключення приміщень від централізованого теплопостачання за період жовтень 20217р.-липень 2018 міжвідомчими комісіями припинено. А тому у зв`язку з припиненням діючого порядку оформлення документів, оформлення відключення приміщень від централізованого теплопостачання з жовтня 2017р. виконується за формою банку, яка не передбачає затвердження міжвідомчої комісії (на типовому бланку ПрАТ «МТЕЦ» загального призначення). 
Отже на даному засіданні прийнято рішення про тимчасовий порядок затвердження актів про відключення приміщень від централізованого теплопостачання при відсутності міжвідомчої комісії, тобто завершальної стадії процедури відключення, а не отримання первинного дозволу на відокремлення квартири від мережі централізованого опалення, яке не відноситься до компетенції ПрАТ «МТЕЦ».
        До розгляду комісії було надано перелік адрес на відключення за період 2017-2018 р., акти на відключення по яким оформлені на типовому бланку загального призначення – по вказаним адресам послуга теплопостачання фактично не надається, але особові рахунки не закриті, нарахування здійснюється за відсутністю визначеного рішення щодо оформлення відключення. До вказаних адрес, серед інших, належить адреса ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . За результатами розгляду комісія прийняла рішення про залишення особових рахунків, в тому числі і відповідачки, в базі споживачів без припинення нарахувань, а споживачам повідомити про порядок оформлення відключення приміщень від централізованого теплопостачання та закриття особового рахунку.
         Відповідачка 03.09.2019 зверталася до ПрАТ «МТЕЦ» щодо оформлення відключення квартири від систем централізованого опалення та гарячого водопостачання.
Листом від 30.09.2019 ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» повідомило відповідачку, що порядок влаштування альтернативного теплопостачання приміщень будь-якого призначення та форми власності визначено діючими «Правилами утримання жилих інків та прибудинкових територій», затверджених наказом Держжитлокомунгоспу від 17.05. 2005р. № 76, та «Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», який затверджено наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 №4. Відповідно до вимог п. 1.4.4 вказаних «Правил...» відключення помешкань від централізованого теплопостачання без дозволу на реконструкцію та влаштування альтернативного джерела опалення приміщення (квартири) заборонені. Оформлення відключення та закриття особового рахунку виконується на підставі власника приміщення з доданням пакету документів, який має містити в своєму і дозвільні документи на реконструкцію. В зв`язку з відсутністю документів дозвільного характеру у додатку до заяви відповідачки Товариство кваліфікує вчинені нею дії з відключення приміщень кв. АДРЕСА_2 як самовільні, в зв`язку з чим не має правових підстав для оформлення відключення.
Дії позивача щодо відмови відключення спірної квартири від мережі централізованого опалення, розірвання чи зміни договору надання послуг відповідачкою також не оспорювалися.
Сукупний аналіз зазначених вище доказів свідчить про самовільне відключення спірної квартири від мереж централізованого опалення, що не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання.
Приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції також констатував факт недотримання відповідачкою вимог Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води №4 від 22.11.2005, проте вважав, що це відбулось не з вини відповідачки, а внаслідок бездіяльності органу місцевого самоврядування зі створення комісії, яка має діяти постійно. 
Проте рішення суду про встановлення бездіяльності органу місцевого самоврядування щодо створення постійно діючого міжвідомчої комісії матеріали справи не мітять і це не є предметом дослідження у даній справі, а зміст листа адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради від 19.07.2018 р. № Т-926 не підтверджує відсутність міжвідомчих комісій при адміністраціях районів міста на час звернення відповідачки.
Тому зазначені вище обставини, які свідчать про самовільність відключення спірної квартири від мереж централізованого опалення, не є підставою для звільнення від оплати за послуги теплопостачання.
Відповідача є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачем послуг централізованого опалення та постачання гарячої води, що надаються Товариством. На її ім`я відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 , відповідно до якого ведеться облік розрахунків.
Відповідно до норм ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. 
Відповідно до частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідачка, як власник квартири, неодноразово попереджалась позивачем про необхідність укладення договору про надання послуг централізованого опалення вищезазначеної квартири, що відповідачка не заперечувала, оскільки надала суду копію листа Позивача №327-Ф від 20.08.2019 разом з відзивом на позовну заяву.
Закон України «Про теплопостачання» передбачає, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Враховуючи наведене, незважаючи на укладення чи не укладення споживачем договору на теплопостачання за умови отримання ним відповідних послуг, він несе обов`язок щодо оплати отриманої теплової енергії.
В опалювальних сезонах 2018-2020 позивачем здійснювалось постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.11.2018 по 01.01.2021 на суму, яка з урахуванням перерахунку складає 15 861,14 грн, за яку відповідачка не сплатила, чим саме не виконала свої зобов`язання.
Фактичним доказом постачання теплової енергії на об`єкт споживача є наряд на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону, який видається виконавцями послуг, як зазначено в рішенні виконавчого комітету ММР.
Так, з метою забезпечення теплом об`єктів житла та інших об`єктів на початку опалювального сезону після зниження середньодобової температури зовнішнього повітря до +8Со і нижче, на виконання рішення виконавчого комітету ММР № 1053 від 05.11.2018; № 1161 від 30.10.2019; № 1087 від 04.11.2020 (наряди від 09.11.2018, від 02.11.2019 та від 10.11.2020) було розпочато опалювальний сезон та підписано наряди, що свідчать про підключення до системи опалення.
В статтях 610, 611 ЦК України закріплено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язанй сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Обов`язковою умовою покладання на боржника передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідальності є прострочення виконання грошового зобов`язання.
Отже, виходячи з встановлених обставин та враховуючи наведену норму, 
позивачем правомірно за період з 01.12.2018 по 01.01.2021нараховано відповідачці 837,29 грн - суму, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції; 564,80 грн - три відсотки річних.
В опалювальних сезонах 2018-2019 та 2019-2020 позивач здійснював постачання теплової енергії до АДРЕСА_3 , що підтверджується Рішеннями виконавчого комітету ММР та нарядами на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону, що є фактичним доказом та рішеннями про закінчення опалювального сезону, (копії нарядів та рішень містяться в матеріалах справи).
Суд зазначеним вище обставинам у сукупності з наведеними в тексті постанови нормативно-правовими актами, належної правової оцінки не надав та помилково дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Оскільки судом допущено неправильне застосування норм матеріального права наслідком чого стала невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового судового рішення про задоволення позову.
Згідно ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення чи ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За подачу позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2270 грн. За подачу апеляційної скарги ним було сплачено судовий збір у розмірі 3405 грн. Оскільки позовні вимоги задовольняються в повному обсязі, то з урахуванням пропорційності задоволених позовних вимог з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені ним витрати на сплату судового збору за подачу позову та за подачу апеляційної скарги у повному обсязі у розмірі 5675 грн (2270+3405=5675).
Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, судова колегія, - 

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» задовольнити.
Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 березня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» (Р/Р НОМЕР_4 в МОУ ПАТ «Державний Ощадний Банк України», МФО326461) заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 15861,14 грн; 837,29 грн - суму, на яку підлягає збільшенню борг з урахуванням індексу інфляції; 564,80 грн - три відсотки річних та судовий збір 5675 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання її повного тексту в порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України. 

Головуючий 

Судді

Повний текст постанови складено 06 липня 2023 року