ПОСТАНОВА 
Іменем України

24 липня 2023 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 404/3330/15-ц
провадження № 22-ц/4809/867/23 

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати  у цивільних справах:  Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С. М., Чельник О. І., 
за участю секретаря судового засідання Савченко Н. В., 
учасники справи:  
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору – Управління Державної міграційної служби в Кіровоградській області,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда (суддя Кулінка Л. Д.) від 31 березня 2022 року,
ВСТАНОВИВ:
25 грудня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі судді Кулінки Л. Д. ухвалив заочне рішення, яким задовольнив позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 . В порядку розподілу судових витрат сторін стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60 грн судового збору.
Суд встановив, що ОСОБА_2 втратив право користування належним позивачу на праві власності житловим будинком, оскільки добровільно залишив його і на час розгляду справи не проживає в ньому більше одного року, що відповідно до вимог статей 391, 405 ЦК України є підставою для задоволення позову з метою усунення порушення прав позивача, спричинених чинною реєстрацією місця проживання відповідача у вказаному будинку.
При цьому в резолютивній частині рішення суд роз`яснив відповідачу ОСОБА_2 , що заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за його письмовою заявою, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.
Ухвалою від 02 листопада 2021 року Кіровського районного суду м. Кіровограда поновлено відповідачу ОСОБА_2 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 25 грудня 2015 року, прийнято до розгляду його заяву про перегляд заочного рішення суду.
31 березня 2022 року ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда у складі судді Кулінки Л. Д.провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 25 грудня 2015 року по справі № 404/3330/15-ц за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Управління Державної міграційної служби в Кіровоградській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, закрито.
Суд встановив, що позивач у справі ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Суд дійшов висновку, що спірні правовідносини (визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням) не допускають правонаступництва, а тому застосував припис п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та закрив провадження з розгляду заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 25 грудня 2015 року.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31 березня 2022 року, а справу направити для продовження її розгляду до суду першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що суд допустив порушення норм процесуального права, неповно встановив обставини справи, висновки суду не відповідають фактам у цій справі.
Відповідач повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, але в судове засідання не з`явився. Від представника відповідача адвоката Захарченка І. В. до апеляційного суду надійшла заява про розгляд справи без його присутності.
Враховуючи, що згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів апеляційного суду постановила ухвалу про задоволення заяви представника відповідача.
У зв`язку з тим, що позивач помер, а відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Крім того, згідно з ч. 4, ч. 5 ст. 268 та ст. 383 ЦПК України, постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріли справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 підлягають задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;
3) невідповідність висновків суду обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Згідно зі ст. 1 ЦПК України цей Кодекс, зокрема, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (ч. 3 ст. 3 ЦПК України).
Згідно з ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:
1) залишити заяву без задоволення;
2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.
Під час розгляду заяви відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суд від 25 грудня 2015 року місцевий суд на підставі відомостей з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00035024820 від 01 лютого 2022 року, а також копії свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_1 від 27 січня 2021 року, виданого Кропивницьким міським відділом державної реєстрації смерті Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) встановив, що ОСОБА_1 (позивач по справі) помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 100, 116 - 118).
З огляду на цю обставину суд дійшов цілком правильного висновку, що спірні правовідносини щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, нерозривно пов`язані з особою позивача, а тому правонаступництво, як матеріальне, так і процесуальне, в цих правовідносинах не допускається.
Аналогічний висновок щодо застосування норми права у спірних правовідносинах викладено в постановах Верховного Суду від 23 вересня 2020 року у справі № 521/13728/18, від 22 квітня 2020 року у справі № 2-105/06, від 10 травня 2018 року у справі № 2-1617/2010, від 21 січня 2021 року у справі № 404/7203/17, від 04 травня 2022 року у справі № 521/3728/18, що свідчить про сталість судової практики.
Взявши до уваги факт смерті позивача, а також те, що нормами глави 11 ЦПК України не передбачено конкретне судове рішення, яке має ухвалити суд через смерть учасника справи, яка настала після ухвалення заочного рішення, але до вирішення заяви про його перегляд, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва,місцевий суд зробив наступний висновок про застосування за аналогією закону положення п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та закрив провадження саме щодо розгляду заяви про перегляд заочного рішення.
Однак з таким висновком суду погодитися неможливо так, як він ґрунтується на неправильному застосуванні норм процесуального права.
Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Отже, процесуальним наслідком смерті фізичної особи або оголошення її померлою чи припинення юридичної особи, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва, є закриття провадження у справі в цілому, а не провадження по розгляду заяви відповідача про перегляд заочного рішення.
    В протилежному випадку не залежно від того, що у справі можуть існувати передбачені ч. 1 ст. 288 ЦПК України підстави для скасування заочного рішення, таке рішення залишається в законній силі з відповідними правовими наслідками для відповідача.
    Якщо під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд встановить, що під час первісного розгляду справи відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд повинен спершу ухвалити судове рішення про скасування заочного рішення (п. 2 ч. 3 ст. 287 ЦПК України), а після цього, встановивши факт смерті однієї із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва, закрити провадження у справі відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
З огляду на це помилковим є фактично зроблений судом першої інстанції висновок про те, що глава 11 ЦПК України «Заочний розгляд справи» не містить регулювання перегляду заочного рішення у справі в ситуації, коли сторона по справі померла після ухвалення такого рішення, а спірні правовідносини не допускають правонаступництва, що на думку суду вказує на прогалину в законодавчому регулюванні перегляду заочного рішення. 
Колегія суддів апеляційного суду категорично не погоджується з таким висновком суд, вважає його хибним. Підстав для застосування аналогії процесуального закону в таких випадках немає оскільки порядок перегляду заочного рішення є універсальним і повністю врегульований наведенимим вище нормами ЦПК України. Зокрема, норма п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, яку місцевий суд застосував за аналогією, застосовується судом в таких випадках на загальних підставах.
Отже, оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає нормам процесуального права і має наслідком неправильне вирішення справи, перешкоджає подальшому провадженню у справі, а тому, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382 - 384ЦПК України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 задовольнити повністю.
Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 31 березня 2022 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до Кіровського районного суду м. Кіровограда.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 27 липня 2023 року.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді: С. М. Єгорова

О. І. Чельник