ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
29 червня 2023 року                                                                                
м. Чернівці
справа № 718/267/23
провадження №22-ц/822/503/23 
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Половінкіна Н. Ю. 
суддів Кулянди М.І., Литвинюк І.М.

учасники справи:
позивач ОСОБА_1 
відповідач ОСОБА_2 
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13 квітня 2023 року, головуючий у першій інстанції Мінів О.І.
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 у січні 2023 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.
Зазначав, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09 листопада 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1400 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дітей.

Посилався на те, що є інвалідом третьої групи, отримує пенсію, інших доходів не має, аліменти перевищують 50% розміру пенсії.
Просив зменшити розмір аліментів, стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1159 грн. на обох дітей.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13 квітня 2023 року у позові відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1159 грн. на обох дітей.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Посилався на те, що висновок суду першої інстанції про відсутність змін матеріального стану та стану здоров`я є помилковим, оскільки за довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії ААГ №348068 від 10 січня 2023 року здійснено повторний огляд, інвалідність третьої групи встановлено до 01 лютого 2026 року.

Зазначав про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, отримання пенсії в сумі 2500 грн. щомісяця, відсутність інших доходів.

Вказував на помилковий висновок суду першої інстанції про отримання доходу від здачі майна в оренду, оскільки дохід у вигляді орендної плати за земельний пай в сумі 10434 грн. 78 коп. є разовим.

Судом першої інстанції не враховано протипоказання важкої фізичної праці, відсутність вакансій сторожа, чергового, вахтера за місцем проживання, залишення ОСОБА_2 з неповнолітніми дітьми в рахунок сплати аліментів будинку АДРЕСА_1 в рахунок сплати аліментів. 

Судом першої інстанції неправильно застосовано положення пп.2, 4 ч.1 ст.182 СК України, абзац 3 ч.2 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», не враховано стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, що мають істотне значення, продовження інвалідності, за відсутності інших (крім пенсії) доходів з пенсії може бути відраховано не більше як 50 відсотків на утримання членів сім`ї ( аліменти).

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не надходило.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів.

На обгрунтування таких висновків суд першої інстанції зазначив про недоведеність ОСОБА_1 зміни матеріального або сімейного стану, погіршення стану здоров`я або існування інших причин.

Водночас судом першої інстанції встановлено, що обставини встановлення інвалідності третьої групи загального захворювання, протипоказання важкої фізичної праці та можливим працювати сторожем, черговим, вахтером існували на час ухвалення судового рішення.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно  ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам відповідає.
Фактичні обставини, встановлені судом першої та апеляційної інстанції

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09 листопада 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі по 1400 грн. на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дітей.

На підставі довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААБ № 642442 від 09 жовтня 2019 року ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності за загальним захворюванням, протипоказана важка фізична праця, може працювати сторожем, черговим, вахтером.

За довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії ААГ №348068 від 10 січня 2023 року здійснено повторний огляд, інвалідність третьої групи загальне захворювання встановлено до 01 лютого 2026 року, проти показана важка фізична праця, може працювати сторожем, черговим, вахтером.

Відповідно до довідки про доходи № 8151447161116103 від 25 серпня 2022 року ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності у розмірі 2300 грн. на місяць за період з березня по серпень.

Згідно витягу з медичної карти стаціонарного хворого № 4445 ОСОБА_1 встановлено діагноз гіпертонічна хвороба III, дисциркуляторна енцефалопатія II, стан після перенесеного ГПМК за геморагічним типом (29 травня 2018 року) в ділянці проміжного мозку зі стійким цефалгічним синдромом, лікворо-венозною дисциркуляцією, розладами особистості органічного генезу з легкою розумовою відсталістю.
На підставі відомостей є Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/ суми виплачених доходів та утриманих податків від 15 лютого 2023 року ОСОБА_1 отримано дохід від дочірнього підприємства «Калина-1» Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Калина» за оренду земельної частки (паю) в сумі 10434 грн. 78 коп.
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права при прийнятті постанови
Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2021 року в справі № 206/1853/18 (провадження № 61-4205св21) вказано, що «відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який одночасно становить спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає та обґрунтовує в позовній заяві, в чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту».
За змістом статей 43 та 49 ЦПК України позивач самостійно визначає предмет позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову
При цьому згідно зі  п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує вимоги, а не саме по собі посилання на певну норму закону.
Предметом позову ОСОБА_1 , тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої останній просив ухвалити судове рішення, є зміна (зменшення) розміру аліментів.

Підставою позову, тобто обставинами, якими обґрунтовував свої вимоги, ОСОБА_1 зазначав, що є інвалідом третьої групи, отримує пенсію, інших доходів не має, аліменти перевищують 50% розміру пенсії.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання  обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного  і зміни матеріального стану. Однак,  зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3  від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження.
Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Такі ж висновки містяться у постановах Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі № 466/4009/18 (провадження № 61-10529св19), від 27 травня 2020 року у справі № 128/373/18 (провадження № 61-43813св18).
За вимогами  ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.
На підставі ч.1 ст.12 ЦПК України  цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із положеннями частини першої, четвертої, п`ятої, шостої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. 

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову.
У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю, або задоволення позовних вимог у випадку ненадання відповідачем доказів на спростування обставин, зазначених у позові.  
У матеріалах справи відсутні докази зміни матеріального стану ОСОБА_1 .
Не можна погодитися з посиланням ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на ствердження зміни стану здоров`я довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії ААГ №348068 від 10 січня 2023 року, що спричинило зміну матеріального стану. 

За довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії ААГ №348068 від 10 січня 2023 року про встановлення інвалідності третьої групи до 01 лютого 2026 року протипоказана важка фізична праця, може працювати сторожем, черговим, вахтером, яка само по собі не дає підстав для висновку про погіршення стану здоров`я та матеріального стану у зв`язку з потребою лікування.

Так, відповідно із довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12ААБ № 642442 від 09 жовтня 2019 року ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності за загальним захворюванням до 1 листопада 2022 року, протипоказана важка фізична праця, може працювати сторожем, черговим, вахтером.

Отже, у матеріалах справи відсутні докази зміни стану здоров`я ОСОБА_1 та витрат на лікування.
За таких обставин доводи ОСОБА_1 про погіршення матеріального стану, зводяться до припущень.
Ураховуючи, що ОСОБА_1   не доведено обставини, з якими ч.1 ст.192 СК України пов`язує зміну розміру аліментів, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів. 
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги
З огляду на наведене рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13 квітня 2023 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі ч.1ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Тому рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13 квітня 2021 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.374, ч.1 ст.375 ЦПК України, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                  Н.Ю. Половінкіна

Судді                                                                                 М. І. Кулянда

                                                                                І. М. Литвинюк