Ухвала
про залишення скарги без руху
10 липня 2023 року
м. Київ
справа № 182/6695/20
провадження № 51-4067 ск 23
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду  у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 2 березня 2023 року, 
встановив:
Вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2022 року  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 3 статті 187 Кримінального кодексу України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією усього належного йому майна.
Також цим вироком засуджено ОСОБА_5 , щодо якого судові рішення в касаційному порядку не оскаржуються. 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 2 березня 2023 року вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_4 залишено без зміни.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 просить скасувати вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 2 березня 2023 року, закрити відносно нього кримінальне провадження. Посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. 
Водночас, у своїй касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 вказує, що копія ухвали Дніпровського апеляційного суду від 2 березня 2023 року була йому вручена 23 березня 2023 року. 
Перевіривши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК.
Частиною 1 статті 433 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до яких суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (cтаття 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (стаття 413 КПК); невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (стаття 414 КПК). 
Проте, засуджений у своїй касаційній скарзі посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження (стаття 411 КПК), що не є предметом перевірки в касаційному порядку.
При цьому, посилаючись на передбачені ст. 438 КПК підстави для перегляду у касаційному порядку оскаржуваних судових рішень, засуджений при цьому зазначив до суду касаційної інстанції вимогу про закриття кримінального провадження, однак не навів підстав, визначених ст. 284 КПК, з яких кримінальне провадження, на його думку, підлягало б закриттю. 
Таким чином, недодержання засудженим вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху. 
Відповідно до статті 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
При повторному зверненні до суду засудженим ОСОБА_4 має бути підтверджено, що ним не пропущено цього строку.
Крім того, засудженим ОСОБА_4 не надано жодного документа на підтвердження тієї обставини, що копію ухвали Дніпровського апеляційного суду від 2 березня 2023 року йому було вручено 23 березня 2023 року, у зв`язку з чим, суд касаційної інстанції позбавлений можливості перевірити дотримання засудженим строку касаційного оскарження вказаного судового рішення. 
З урахуванням наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 2 березня 2023 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                ОСОБА_2                                     ОСОБА_3