УХВАЛА

05 вересня 2023 року 
м. Київ

справа №990/198/23
адміністративне провадження № П/990/198/23  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Білак М.В.,
суддів: Губської О.А., Мартинюк Н.М., 
розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Держава Україна в особі Казначейства України, Великої Палати Верховного Суду про порушення прав та свобод, незаконного позбавлення права на соціальну допомогу, відшкодування шкоди,
ВСТАНОВИВ:
01 вересня 2023 року до Верховного Суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій він просить: 
- визнати ухвалу Великої Палати Верховного Суду від 10 серпня 2023 року у справі № 990/93/23 (провадження № 11-90заі23) незаконною і протиправною; 
- розглянути на предмет конституційності вимогу банків та Кабінету Міністрів України купити смартфон та законність до обмеження до державних послуг, включаючи державну допомогу, за майновою ознакою відсутності смартфону (а саме постанови Національного банку України від        30 червня 2023 року № 89, 90 та постанову Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2021 року №1272 у частині вимоги мати та надати мобільний номер телефону та встановити додаток «Дія»);
- відшкодувати моральні збитки та фізичні страждання з кожного відповідача по 1    000    000 грн; 
- відшкодувати державою збитки від неправового рішення у розмірі 1    000    000 грн.
Позивач подав клопотання до суду, в якому просив встановити право на юридичну допомогу з 2022 року до 30 березня 2023 року; встановити право на безоплатну правову допомогу з 05 жовтня 2023 року; встановити той факт, що Голосіївський районний суд міста Києва не призначив дату розгляду справи незважаючи на закінчення розумних строків; призначити правову допомогу рішенням суду в Правобережному київському місцевому центрі з надання безоплатної вторинної правової допомоги та зобов`язати Центр надати допомогу у складанні позову та виправленні помилок, на які вказує Суд; встановити факт перебування позивача на утриманні батька ОСОБА_2 , право на переведення з пенсії по інвалідності на пенсію по втраті годувальника, встановити реальний прожитковий мінімум, від чого буде залежати той факт, що на 2   500 грн неможливо прожити; зобов`язати державу надати медичну допомогу для встановлення діагнозу, на який скаржиться вже рік і не може отримати лікування; встановити важливий факт відсутності обов`язку мати смартфон, користуватися інтернетом і прохання надати мобільний номер - це замовлення послуг того, хто її замовляє, і зобов`язаний за неї заплатити.
Також позивач подав пояснення для суду щодо обставин звернення з позовом.
За змістом частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.
Частиною першою статті 171 КАС України передбачені питання, які з`ясовує суддя після одержання позовної заяви, серед яких, зокрема чи подано її з дотриманням правил підсудності.
Відповідно до частини першої статті 22 КАС України місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди) вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції, крім випадків, визначених частинами другою-четвертою цієї статті.
Частиною четвертою статті 22 КАС України передбачено, що Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, рішень, дій чи бездіяльності органів, які обирають (призначають), звільняють членів Вищої ради правосуддя, щодо питань обрання (призначення) на посади членів Вищої ради правосуддя, звільнення їх з таких посад, бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невнесення до Верховної Ради України законопроекту на виконання (реалізацію) рішення Українського народу про підтримку питання загальнодержавного значення на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою.
Законом встановлено вичерпний перелік суб`єктів владних повноважень, які можуть бути відповідачами у справах, що підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції. 
Особливості провадження у справах зазначеної вище категорії визначено статтею 266 КАС України.
Отже, за загальним правилом, судами, які вирішують адміністративні справи у першій інстанції є місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди). І лише у встановлених процесуальним законом випадках певні категорії спорів підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції.
Згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 фактично звертається із позовними вимогами до Держава Україна в особі Казначейства України з приводу відшкодування шкоди, спричиненої неправомірними діями, пов`язаними з виконанням постанов Національного банку України від 30 червня 2023 року № 89, 90 та постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2021 року № 1272, а також до Великої Палати Верховного Суду щодо ухвали від 10 серпня 2023 року у справі № 990/93/23. 
Тобто позивачем заявлено позов до суб`єктів оскарження, які відсутні у визначеному статтею 22 КАС України переліку, тобто заявлені позовні вимоги не підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції.
У той же час, за змістом статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Згідно з частиною другою статті 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частинами першою та третьою цієї статті.
За правилами частини першої статті 22 КАС України місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди) вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції, крім випадків, визначених частинами другою-четвертою цієї статті.
Відповідно до частини першої статті 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини другої статті 28 КАС України підсудність справ, у яких однією із сторін є Верховний Суд або суддя цього суду, визначається за загальними правилами підсудності.
Отже, системний аналіз наведених правових норм свідчить, що окружним адміністративним судам підсудні спори фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень дій чи бездіяльності. При цьому, як правило такі спори вирішуються за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) особи-позивача, але не виключно. Позивач має право звернутися до адміністративного суду за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
У позовній заяві ОСОБА_1 вказав місце свого проживання - АДРЕСА_1 .
Відповідно до статті 1 Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13 грудня 2022 року № 2825-IX ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.
Згідно з частиною другою розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825-IX до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
Оскільки позовна заява ОСОБА_1 не підсудна Верховному Суду як суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про необхідність її передачі до Київського окружного адміністративного суду.
Верховний Суд зазначає, що питання відповідності позовної заяви вимогам КАС України, в тому числі права особи встановленого законом на звернення з позовом, не вирішувалось, оскільки таке має вирішуватися компетентним на те судом.
Керуючись статтями 20, 22, 25, 29, 171, 243, 294 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Держава Україна в особі Казначейства України, Великої Палати Верховного Суду про порушення прав та свобод, незаконного позбавлення права на соціальну допомогу, відшкодування шкоди передати за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду. 
Копію цієї ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.
Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її прийняття та набирає законної сили після її перегляду в апеляційному порядку або закінчення строку на апеляційне оскарження.

Судді                                                                                                    М.В. Білак

                                                                                                    О.А. Губська

                                                                                                    Н.М. Мартинюк