справа № 363/1670/20
головуючий у суді І інстанції Котлярова І.Ю.
провадження № 22-ц/824/330/2023
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
12 липня 2023 року                                                                               м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Мостової Г.І., 
суддів: Білич І.М., Гаращенко Д.Р.,
при секретарі судового засідання: Сердюк К.О., 
 
розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Брожко Наталії Ігорівни в інтересах ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від  08 липня 2022 року 
у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , державного реєстратора комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» Тимофеєва Олександра Анатолійовича, Головного управління Держгеокадастру у Київській області, третя особа: Вишгородська районна державна адміністрація, про визнання недійсним акту на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки та скасування рішення державного реєстратора,-
в с т а н о в и в :
08 травня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Вишгородського районного суду Київської області із позовом до ОСОБА_1 , Державного реєстратора комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» Тимофєєва О.А., Головного управління Держгеокадастру у Київської області, третя особа - Вишгородська районна державна адміністрація про визнання недійсним акту на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки та права власності на земельну ділянку.
 
В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що він є власником земельної ділянки площею 0,2400 гектара, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Жукинська сільська рада, садівницьке товариство «Зоря», кадастровий номер 3221882800:28:187:0165, цільове призначення для введення колективного садівництва. 
Право приватної власності на земельну ділянку, у визначений законодавством спосіб, зареєстровано ним в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (номер запису про право власності 28256569; державний реєстратор Шапошнікова Л.В., Виконавчий комітет Славутицької міської ради; підстава внесення запису Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 43370802 від 05 жовтня 2018 року). 
У вересні 2018 року, від голови садівницького товариства «Зоря», позивачу стало відомо про те, що за його відсутності на земельну ділянку, яка перебуває в його власності, намагались потрапити ОСОБА_1 , разом зі своїм чоловіком - ОСОБА_3 , які повідомили про те, що ніби отримали від фіскального органу повідомлення про необхідність сплати податку на землю, після чого знайшли в себе документи на цю земельну ділянку та заявили, що ОСОБА_1 є її власником. Голова садівницького товариства «Зоря» не надав доступу названим особам до земельної ділянки, мотивуючи свої дії тим, що вона належить на праві приватної власності позивачу.
23 травня 2019 року до позивача звернувся чоловік ОСОБА_1 - ОСОБА_3 та повідомив про те, що ніби земельна ділянка, що належить позивачу на праві власності є власністю ОСОБА_1 та вона збирається виставити її на продаж. 
Враховуючи ці обставини, позивач розпочав процес збору інформації стосовно цих фактів, в результаті чого було встановлено, що ОСОБА_4 є колишнім власником земельної ділянки площею 0,1200 гектара, що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Жукинська сільська рада, садівницьке товариство «Зоря»; кадастровий номер  3221882800:28:187:0070, цільове призначення для введення підсобного сільського господарства, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯЖ № 025638 від 19 жовтня 2007 року. 
06 листопада 2007 року ОСОБА_4 відчужила цю земельну ділянку на користь ОСОБА_5 
ОСОБА_5 після придбання земельної ділянки (кадастровий номер 3221882800:28:187:0070) здійснив об`єднання земельних ділянок (в тому числі стосовно земельної ділянки, що було придбано у ОСОБА_4 в результаті чого утворилась земельна ділянка площею 0,2400 гектара, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Жукинська сільська рада, садівницьке товариство «Зоря», кадастровий номер 3221882800:28:187:0165, цільове призначення для введення колективного садівництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, тобто, утворилась земельна ділянка з новим кадастровим номером. 
07 квітня 2012 року вказана земельна була придбана позивачем у ОСОБА_5 та перейшла в його  приватну власність. 
 
Однак, отримавши довідку та інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, було встановлено, що 13 травня 2016 року Управлінням Держгеокадастру у Вишгородському районі Київської області зареєстровано земельну ділянку площею 0,1200 гектара, що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Жукинська сільська рада, садівницьке товариство «Зоря», кадастровий номер 3221882800:28:187:0070, а державним реєстратором комунального підприємства Київської обласної ради «ГОТОВО» Тимофєєвим О.А. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 46417639 від 11 квітня                    2019 року; підстава виникнення права власності - державний акт на право власності на земельну ділянку, серія та номер ЯЖ № 025638, виданий                               19 жовтня 2007 року, видавник - Вишгородська райдержадміністрація; номер запису про право власності - 31129089 відповідно до якого за ОСОБА_1 було зареєстровано право приватної власності на спірну земельну ділянку.
Відтак, ОСОБА_1 , не будучи насправді власником земельної ділянки, адже ще 06 листопада 2007 року відчужила дану земельну ділянку на користь ОСОБА_5 , неправомірно, фактично відновивши старий (нечинний) кадастровий номер земельної ділянки, зареєструвала спірну земельну ділянку та за допомогою державного реєстратора комунального підприємства Київської обласної ради «ГОТОВО» Тимофєєва О.А. внесла до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень неправдиві відомості про те, що ніби вона є власником земельної ділянки площею 0,1201 гектара, частини земельної ділянки позивача.
 
Такі дії призвели до порушення законних прав та інтересів позивача, як дійсного власника земельної ділянки, адже державна реєстрація спірної земельної ділянки та внесення недостовірних відомостей до Державного реєстру про те, що відповідач є власником спірної земельної ділянки призводить фактично до незаконного накладення земельної ділянки останньої на земельну ділянку позивача та подвійної державної реєстрації права власності, що дає змогу відповідачу вчиняти неправомірні дії, направлені на заволодіння майном позивача, позбавлення законного власника своїх прав та їх обмеження. 
На підставі викладеного, позивач просив суд визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, серія та номер ЯЖ                     № 025638, виданий 19 жовтня 2007 року, видавник Вишгородська райдержадміністрація на ім`я ОСОБА_4 на спірну земельну ділянку, скасувати її державну реєстрацію та скасувати рішення державного реєстратора, яким здійснено державну реєстрацію за ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку.
В подальшому від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, згідно з якої зазначив, що стаття 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від                       01 липня 2004 року зазнала змін, а відтак враховуючи її нову редакцію вважає за доцільне позовні вимоги викласти в такій редакції: 
визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, серія та номер ЯЖ № 025638, виданий 19 жовтня 2007 року, видавник - Вишгородська райдержадміністрація на ім`я ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,1201 гектара, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, Жукинська сільська рада, садівницьке товариство «Зоря», кадастровий номер - 3221882800:28:187:0070, 
скасувати державну реєстрацію цієї земельної ділянки 
скасувати рішення державного реєстратора, яким здійснено державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку площею 0,1201 гектара, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, Жукинська сільська рада, садівницьке товариство «Зоря», кадастровий номер - 3221882800:28:187:0070, номер запису про право власності - 31129089, з одночасним визнанням припиненим права власності ОСОБА_1 на дане нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,1201 гектара, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, Жукинська сільська рада, садівницьке товариство «Зоря», кадастровий номер - 3221882800:28:187:0070, номер запису про право власності - 31129089.
 
Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 08 липня 2022 року позов ОСОБА_2 задоволено.
Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, серія та номер ЯЖ № 025638, виданий 19 жовтня 2007 року, видавник - Вишгородська райдержадміністрація на ім`я ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,1201 гектара, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, Жукинська сільська рада, садівницьке товариство «Зоря», кадастровий номер - 3221882800:28:187:0070.
Скасовано державну реєстрацію земельної ділянки площею                             0,1201 гектара, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, Жукинська сільська рада, садівницьке товариство «Зоря», кадастровий номер - 3221882800:28:187:0070.
Скасовано рішення державного реєстратора комунального підприємства Київської обласної ради «ГОТОВО» Тимофєєва О.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 46417639 від 11.04.2019 року, яким здійснено державну реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,1201 гектара, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, Жукинська сільська рада, садівницьке товариство «Зоря», кадастровий номер - 3221882800:28:187:0070, номер запису про право власності - 31129089,                                  з одночасним визнанням припиненим права власності ОСОБА_1 на дане нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,1201 гектара, що знаходиться за адресою: Київська область, Вишгородський район, Жукинська сільська рада, садівницьке товариство «Зоря», кадастровий номер - 3221882800:28:187:0070, номер запису про право власності - 31129089.
Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 430 грн 40 коп.
Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені витрати на правову допомогу у розмірі 50 000 грн.
 
Не погодившись з рішенням суду, адвокат Брожко Н.І., що діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 25 серпня 2022 року справу призначено судді-доповідачу Андрієнко А.М. у складі колегії: Соколова В.В., Поліщук Н.В.
Ухвалами Київського апеляційного суду від 18 жовтня 2022 року відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до розгляду.
Рішенням Вищої ради правосуддя від 21 лютого 2023 року звільнено ОСОБА_6 з посади судді Київського апеляційного суду у зв`язку із поданням заяви про відставку.
Згідно з протоколами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного суду від 01 березня 2023 року,                  10 липня 2023 року  для розгляду вказаної справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Мостова Г.І., судді: Гаращенко Д.Р., Білич І.М.
Згідно з частинами 11, 12 статті 33 ЦПК України справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим же суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, що унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права з огляду на таке. 
Матеріали справи не містять доказів недодержання відповідних вимог під час видачі відповідного державного акта, у зв`язку з цим він не підлягає визнанню недійсним у цій справі. Визнання недійсним цього державного акту не призводить до поновлення порушеного права позивача. Оскільки інші позовні вимоги, враховуючи правове обґрунтування позову, є похідними, то вони не підлягають задоволенню.
Доводи позивача про те, що апелянт діючи недобросовісно, звернулася до державного реєстратора з приводу реєстрації права власності на спірну земельну ділянку, є обґрунтованими. Апелянту як власнику спірної земельної ділянки (інших у власності не було) надіслано податкове повідомлення-рішення від 28 червня 2018 року відповідно до якого вона повинна сплатити земельний податок з фізичних осіб. Після чого апелянт вирішила належним чином зареєструвати право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Як вбачається з матеріалів справи, апелянтом дійсно видавалася довіреність на ім`я ОСОБА_7 щодо представництва інтересів під час продажу земельної ділянки без конкретних ідентифікаційних ознак. Про подальший продаж останнім спірної земельної ділянки апелянту не було відомо.
Також, апелянт посилається на неправильний розподіл судових витрат з огляду на те, що у справі приймали участь три відповідачі, а тому прокладення фінансового навантаження лише на одного з них, а саме апелянта, є неправомірним. Судові витрати у разі задоволення позову повинні підлягати поділу на рівні частини та стягненню з кожного із відповідачів.
 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, дійшла висновку про таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,1200 гектара, що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Жукинська сільська рада, садівницьке товариство «Зоря»; кадастровий номер - 3221882800:28:187:0070, цільове призначення - для введення підсобного сільського господарства, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯЖ № 025638 від 19 жовтня 2007 року.
06 листопада 2007 року ОСОБА_4 відчужила належну їй земельну ділянку площею 0,1200 гектара, що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Жукинська сільська рада, садівницьке товариство «Зоря»; кадастровий номер - 3221882800:28:187:0070, цільове призначення - для введення підсобного сільського господарства на користь ОСОБА_5 , що підтверджується договором купівлі - продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Семенюк Т.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3155.
Після придбання земельної ділянки (кадастровий номер - 3221882800:28:187:0070), ОСОБА_5 здійснив об`єднання земельних ділянок (в тому числі стосовно земельної ділянки, що було придбано у ОСОБА_4 ) в результаті чого утворилась земельна ділянка площею 0,2400 гектара, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Жукинська сільська рада, садівницьке товариство «Зоря», кадастровий номер - 3221882800:28:187:0165, цільове призначення - для введення колективного садівництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, серія ЯК № 207430 від 27 липня                       2011 року.
07 квітня 2012 року вказана земельна ділянка була відчужена      ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 , що підтверджується договором  купівлі-продажу земельної ділянки від 07 квітня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Семенюк Т.В., зареєстрований в реєстрі за № 328.
Отже, позивач є власником земельної ділянки площею 0,2400 гектара, яка розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Жукинська сільська рада, садівницьке товариство «Зоря», кадастровий номер - 3221882800:28:187:0165, цільове призначення - для введення колективного садівництва - на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07квітня 2012 року та  державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯК № 207430 від 27 липня 2011 року з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_2 .
Право приватної власності на земельну ділянку, зареєстровано позивачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, номер запису про право власності - 28256569; державний реєстратор -                     Шапошнікова Л.В., виконавчий комітет Славутицької міської ради; підстава внесення запису - рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 43370802 від 05 жовтня 2018 року.
З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, встановлено, що                       13 травня 2016 року Управлінням Держгеокадастру у Вишгородському районі Київської області зареєстровано земельну ділянку площею 0,1200 гектара, що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, Жукинська сільська рада, садівницьке товариство «Зоря», кадастровий номер - 3221882800:28:187:0070, а державним реєстратором комунального підприємства Київської обласної ради «ГОТОВО» Тимофєєвим О.А. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 46417639 від 11 квітня 2019 року; підстава виникнення права власності - державний акт на право власності на земельну ділянку, серія та номер ЯЖ № 025638, виданий 19 жовтня 2007 року, видавник - Вишгородська райдержадміністрація; номер запису про право власності - 31129089, відповідно до якого за ОСОБА_8 було зареєстровано право приватної власності на вказану вище земельну ділянку.
Колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 , яка 06 листопада 2007 року відчужила земельну ділянку на користь ОСОБА_5 , протиправно зареєструвала спірну земельну ділянку за собою, звернувшись до державного реєстратора комунального підприємства Київської обласної ради «ГОТОВО»                       Тимофєєва О.А.
Державним реєстратором протиправно  внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відомості про те, що         ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,1201 гектара, кадастровий номер - 3221882800:28:187:0070.
Доводи позивача проте, що такі дії призвели до порушення його законних прав та інтересів, як дійсного власника земельної ділянки, є обгрунтованими.
 
Відповідно до частини 1 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. 
Пунктом «д» частини 3 статті 152 ЗК України передбачено можливість захисту права на земельні ділянки шляхом застосування інших, передбачених законом, способів. 
Відповідно до статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права власності на неї.
 
За змістом правової позиції Верховного суду України, викладеної по справі № 6-319цс 15, судам підсудні справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.
Оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.
 
Визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 22 травня 2013 року у справі № 6-33цс13, від 01 липня 2015 року у справі № 6-319цс15.
 
Разом з тим, колегія апеляційного суду враховує, що підставами для визнання державного акта недійсним є невідповідність його  вимогам  чинного  законодавства  та/або  визначеній  законом компетенції  органу,  який  видав  цей  акт.  Обов`язковою  умовою визнання  акта  недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного  акта  прав   та   охоронюваних   законом   інтересів позивача  у  справі.  Якщо  за результатами   розгляду   справи   факту   такого   порушення   не встановлено,  у   суду  немає  правових підстав для задоволення позову.
Звертаючись до суду з позовними вимогами про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого  19 жовтня 2007 року на ім`я ОСОБА_4 , позивачем не наведено обставин щодо невідповідність акту вимогам  чинного  законодавства  та/або  визначеній  законом компетенції  органу,  який  видав  цей  акт.
Доводи позивача про те, що визнання недійсним державного акта необхідно для убезпечення позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, не підтверджують порушення прав позивача на момент звернення до суду.
Також, колегія апеляційного суду вважає, що після об`єднання земельних ділянок (в тому числі стосовно земельної ділянки, що було придбано у ОСОБА_4 ) в результаті чого утворилась нова земельна ділянка, державний акт на право власності на земельну ділянку, виданого                       19 жовтня 2007 року на ім`я ОСОБА_4 , втратив чинність.
З огляду на встановлене, позовні вимоги про недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого  19 жовтня 2007 року на ім`я ОСОБА_4 задоволенню не підлягають, а оскаржуване рішення в цій частині - підлягає скасуванню.
 
Щодо позовних вимог про скасування державної реєстрації земельної ділянки та права власності на земельну ділянку, то колегія апеляційного суду враховує таке.
Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на земельні ділянки   регулює Закон України «Про Державний земельний кадастр».
Відповідно до статті 1  цього Закону державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. 
Ведення та адміністрування Державного земельного кадастру забезпечуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (стаття 6 Закону).
Внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (стаття 9 Закону). 
Державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки відповідно до норм, встановлених частиною 8 статті 9 та частиною 2 статті 24 Закону.
 Згідно з пунктом 8 статті 9 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельних ділянок, обтяжень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюється Державними земельними реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто обласного значення). Процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру визначає Порядок ведення Державного земельного кадастру, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року  № 1051. 
Відповідно до частини 6 статті 16 цього Закону кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. За нормою частини 10 статті 24 вищевказаного Закону державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію: у разі поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника. Аналогічні підстави для скасування державної реєстрації земельних ділянок містить пункт 114 Поряду ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року  № 1051.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України  «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно з частинами 1,5 статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, речові права на об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав.
Відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом.
Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей, що містяться в цьому реєстрі.
Відповідно до частин 1,2,4,11 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) прийняття документів, що подаються разом із заявою про державну реєстрацію прав, виготовлення їх електронних копій шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та розміщення їх у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв про державну реєстрацію прав, що надійшли на розгляд; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зупинення державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;                           5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав або про відмову в такій реєстрації; 6) відкриття (закриття) розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до Державного реєстру прав відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування інформації з Державного реєстру прав для подальшого використання заявником; 8) видача документів за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав.
Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.
Згідно з пунктами 1-2 частини 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор: встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.
Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії. 
Частиною 1 статті 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що заява про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подається до органу державної реєстрації прав у паперовій або електронній формі у випадках, передбачених цим Законом. Разом із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у паперовій формі подаються оригінали документів, необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, їх копії, засвідчені в установленому порядку (частина З вказаної статті).
Згідно з пункту 4 частиною 1 статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов`язаний перевірити всю можливу інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації за різними особами.
З листа Головного управління Держгеокадастру у Київській області від    11 червня 2020 року № 92/138-20 наданого у відповідь на заяву ОСОБА_2 вбачається, що з 01 січня 2013 року набрали чинності Закони України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», «Про Державний земельний кадастр», «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об`єднання земельних ділянок» та Порядок ведення Державного земельного кадастру, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051.
Згідно з пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр», якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення.
Відомості про земельні ділянки з кадастровими номерами 3221882800:28:187:0070, 3221882800:28:187:0071 та 3221882800:28:187:0165 були перенесені до Державного земельного кадастру автоматично із Державного реєстру земель.
Відповідно до інформації отриманої в порядку інформаційної взаємодії між Державним реєстратором прав та Державним земельним кадастром                                  01 жовтня 2018 року на земельну ділянку з кадастровим номером 3221882800:28:187:0165 було зареєстровано право власності на ОСОБА_2 .
Відповідно до інформації отриманої в порядку інформаційної взаємодії між Державним реєстратором прав та Державним земельним кадастром                        09 квітня 2019 року на земельну ділянку з кадастровим номером 3221882800:28:187:0070 було зареєстровано право власності на ОСОБА_1 .
Земельну ділянку з кадастровим номером 3221882800:28:187:0070 технічно не можливо перенести до архівного шару відомостей Державного земельного кадастру, оскільки необхідно скасувати її державну реєстрацію в державному реєстрі прав на нерухоме майно.
 
Відповідно до статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.
Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.
Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав.
Підсумовуючи вищевикладене, судом встановлено, що на момент реєстрації спірної земельної ділянки та прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень правові підстави виникнення права власності у ОСОБА_1 були відсутні, самої земельної ділянки у визначених розмірах та межах фізично не існувало; законним власником спірної земельної ділянки є позивач, який набув її у визначеному законом порядку на підставі чинного договору;державним реєстратором не перевірено інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав.
Колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції в частині того, що протиправні дії відповідача ОСОБА_1 призвели до порушення законних прав та інтересів позивача, як дійсного власника земельної ділянки, останні підлягають захисту шляхом часткового задоволення позовних вимог до ОСОБА_1 про скасування державної реєстрацію земельної ділянки та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку з одночасним визнанням припиненим права власності ОСОБА_1 на це нерухоме майно.
Щодо позовних вимог до державного реєстратора комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» Тимофеєва О.А., то колегія апеляційного суду враховує таке.
 У постанові Верховного Суду у справі № 905/2122/18 від 15 серпня                2019 року наведено такий  правовий висновок: спір про скасування рішення про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно має розглядатись як спір, пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване аналогічне право щодо того ж нерухомого майна. Належним відповідачем у такому спорі є особа, речове право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь у такому спорі реєстратора як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні своїх прав) не змінює приватноправового характеру спору (пункт 43). 
Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі №367/2022/15-ц, від                          22 серпня 2018 року у справі №925/1265/16, від 04 серпня 2018 року у справі №915/127/18.
У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 520/13067/17 від 01 квітня 2020 року наведено правовий висновок: встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача (пункти 72-75).
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є  неправильне застосування норм матеріального права.
Підсумовуючи, колегія апеляційного суду встановила, що задовольняючи позовні вимоги до державного реєстратора комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» Тимофеєва О.А. суд першої інстанції не врахував правові висновки Верховного суду, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову до неналежного відповідача.
Щодо доводів апеляційної скарги про неправильний розподіл судових витрат при розгляді справи.
Оскільки, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що позов заявлений до неналежного відповідача у справі державного реєстратора комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» Тимофеєва О.А., то відсутні підстави для покладання на нього судових витрат (правовий висновок, викладений у пункт 75 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 520/13067/17 від 01 квітня 2020 року).
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відшкодування понесених позивачем судових витрат на правову допомогу у розмірі 50 000 грн та витрат по сплаті судового збору у розмірі                        3 430 грн 40 копійок з ОСОБА_8 .
Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 3 статі 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частин 1-6 статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування судового рішення, та розподіл  судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, то з позивача підлягає стягненню на користь відповідача ОСОБА_8 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 715 грн 20 коп. та витрати на адвоката у розмірі 4 400 грн.
Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу адвоката Брожко Наталії Ігорівни в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.
 
Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 08 липня                      2022 року в частині задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ,  Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку - скасувати з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову у цій частині.
 
Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 08 липня                      2022 року в частині задоволення позову ОСОБА_2 до державного реєстратора комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» Тимофеєва Олександра Анатолійовича про визнання недійсним акту на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки та скасування рішення державного реєстратора, - скасувати, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.
 
Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 08 липня                      2022 року в частині задоволення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ,  Головного управління Держгеокадастру у Київській області про скасування державної реєстрації земельної ділянки та скасування рішення державного реєстратора з одночасним визнанням припиненим права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, - залишити без змін.
 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 430 грн 40 коп. за подання позовної заяви та понесені витрати на правову допомогу у розмірі                   50 000 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1 715 грн                  20 коп. та витрати на адвоката у розмірі 4 400 грн.
 
Інформація про стягувача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Інформація про боржника: ОСОБА_1 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .  
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення тексту повного судового рішення.

 
Дата складення повного судового рішення 21 липня 2023 року.   

 
Головуючий                                                                        Г.І. Мостова
 
Судді                                                                                              І.М.Білич                                                                                                             
                                                                                           Д.Р. Гаращенко