ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
28 серпня 2023 року           справа №200/4780/22 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження  апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 09 січня 2023 року  (головуючий суддя І інстанції Смагар С.В.), складеного у повному обсязі 09 січня 2023 року, у справі  № 200/4780/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
                                                           ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив: 
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , стосовно не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у відповідності до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” за травень-вересень 2022 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у відповідності до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” за період травень - вересень 2022 року в розрахунку збільшеному до 100000,00 гривень на місяць.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 січня 2023 року позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за період проходження військової служби з 11 квітня 2022 року по 24 вересня 2022 року у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період проходження військової  служби з 11 квітня 2022 року по 24 вересня 2022 року додаткову винагороду, передбачену пунктом 1  Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, з урахуванням раніше виплачених сум та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.
Не погодившись з вищевказаним судовим рішенням, відповідач звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального процесуального права, просив суд скасувати судове та відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що додаткова винагорода була виплачена позивачу у повному обсязі та в розмірах, передбачених пунктом 1  Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за №168 пропорційно.
Вказав на відсутність можливості надати докази на підтвердження здійснення всіх виплат до суду першої інстанції через перебування командування та військовослужбовців в районах ведення бойових дій та додав відповідні докази до апеляційної скарги.
Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , в період з 11 квітня 2022 року по 24 вересня 2022 року проходив військову службу у Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).
Листом Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку Міністерства оборони України від 17 жовтня 2022 року №4630/1 позивача було повідомлено, що відповідно до наданої інформації від Військової частини НОМЕР_1 встановлено, що солдат ОСОБА_1 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №373 віл 05.05.2022  отримав за травень 2022 року грошове забезпечення - 9965,81 грн. та додаткову винагороду - 75666,67 грн., відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №599 від 02.06.2022 отримав за червень 2022 року грошове забезпечення та допомога на оздоровлення - 34583,73 грн. додаткову винагороду - 0.00 грн., відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №809 віл 02.07.2022 отримав за липень 2022 року грошове забезпечення - 14948,70 грн.. додаткову винагороду – 30000,00 грн., відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №971 від 03.08.2022 отримав за серпень 2022 року грошове забезпечення - 14948,70 грн. та додаткову винагороду – 30000,00 грн., відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №1026 від 03.09.2022 отримав за вересень 2022 року грошове забезпечення - 14948,70 грн. та додаткову винагороду - 60000,00 грн. Всі виплати солдату ОСОБА_1 здійснюються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 та на підставі письмових рапортів командира підрозділу. Тому в ході з`ясування обставин, в діях посадових осіб військової частини НОМЕР_1 протиправних дій не виявлено.
У позовній заяві позивач стверджував, що за період з травня по вересень 2022 року йому не нараховувалася та не виплачувалася додаткова винагорода у розмірі 100000,00 грн., визначена постановою КМУ від 28 лютого 2022 року № 168.
Спірні правовідносини виникли з приводу не нараховування та не виплати додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн., визначеної постановою КМУ від 28 лютого 2022 року № 168.
Суд першої інстанції частково задовольнив позовні вимоги та зобов`язав військову частину нарахувати та виплатити додаткову винагороду, передбачену пунктом 1 Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Суд апеляційної інстанції вважає помилковими висновки суду першої інстанції та зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2233-XII від 25.03.1992, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби
Спеціальним законом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі також - Закон № 2011-XII).
Приписами статті 9 Закону № 2011-XII встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 (далі - Порядок № 260).
Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.
Пунктом 3 Порядку № 260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Відповідно до пункту 17 Порядку № 260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Загальновідомим є факт введення воєнного стану в Україні Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні (продовженого указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022).
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України ухвалено постанову Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (надалі Постанова № 168).
Пунктом 1 Постанови № 168, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин за період травень-вересень 2022 року), установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Дана редакція пункту 1 Постанови № 168, викладена зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793, яка набрала чинності 19.07.2022 року та застосовується з 22 лютого 2023 року.
Постанова Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793 є чинною та не визнавалась неконституційною та не скасовувалась у судовому порядку.
Аналіз вказаної норми, в контексті спірних правовідносин, свідчить, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що додаткова винагорода виплачена позивачу не в повному обсязі, що не відповідає дійсності, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 8. ст. 79 Кодексу адміністративного судочинства України Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Згідно з ч. 4 ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України Якщо в апеляційній скарзі наводяться нові докази, які не були надані суду першої інстанції, то у ній зазначається причина, з якої ці докази не були надані.
Разом із апеляційною скаргою відповідачем подані докази нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди за період служби травень-вересень 2022року, які суд апеляційної інстанції приймає як належні та допустимі докази відповідно до вимог ч.4 ст. 308 КАС України, та визначає це як винятковий випадок, оскільки матеріали справи не місять відомостей щодо належного повідомлення відповідача по справі про відкриття адміністративного провадження та розгляду справи в суді першої інстанції, відтак, суд першої інстанції позбавив відповідача права на надання відзиву на позовну заяву та надання доказів на спростування позовних вимог.
З наданих відповідачем доказів вбачається наступне.
Згідно Довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, виданою військовою частиною НОМЕР_1 01.06.2023 вих. № 998, солдат ОСОБА_1 у період з 11.04.2022 по 30.04.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в селі Долина Донецької області.
Враховуючи вищевикладене, позивач за час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 у період з 02.04.2022 по 24.09.2022 мав право на нарахування та отримання додаткової винагороди на період дії воєнного стану, передбаченої Постановою № 168, в наступних розмірах:
у період з 02.04.2022 по 10.04.2022 (проходження військової служби під час воєнного стану): 9 календарних днів * (30000 гривень/30 днів) = 9 000 гривень (відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від № 373 “Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану за квітень 2022” (п. 20 Додатку 1 до зазначеного наказу), позивачу на період дії воєнного стану з 02.04.2022 по 10.04.2022 нарахована та виплачена додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць);
у період з 11.04.2022 по 30.04.2022 (безпосередня участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів): 20 календарних днів * (100000 гривень/30 днів) = 66 666,67 гривень (відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від № 373 “Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану за квітень 2022” (п. 279 Додатку 2 до зазначеного наказу), позивачу за період з 11.04.2022 по 30.04.2022 нарахована та виплачена додаткова винагорода збільшена до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах);
у період з 01.05.2022 по 31.05,2022 (проходження військової служби під час воєнного стану): 30000 гривень (відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.07.2022 № 811 “Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану за лютий - травень 2022” (п. 95 Додатку 1 до зазначеного наказу), позивачу' за період з 01.05.2022 по 31.05.2022 нарахована та виплачена додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць);
у період з 01.06.2022 по 30.06.2022 (проходження військової служби під час воєнного стану): 30000 гривень (відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 02.07.2022 № 810 “Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану з 01 червня 2022 року по
30 червня 2022 року (п. 27 Додатку 1 до зазначеного наказу), позивачу за період з 01.06.2022 по 30.06.2022 нарахована та виплачена додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць;
у період з 01.07.2022 по 31.07.2022 (проходження військової служби під час воєнного стану): 30000 гривень (відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 03.08.2022 № 972 “Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану з 01 липня 2022 року по
31 липня 2022 року (п. 11 Додатку 1 до зазначеного наказу), позивачу за період з 01.07.2022 по 31.07,2022 нарахована та виплачена додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць;
у період з 01.08.2022 по 31.08.2022 (проходження військової служби під час воєнного стану): 30000 гривень (відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 03.09.2022 № 1027 “Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям резервної роти на період дії воєнного стану з 01 серпня 2022 року по 31 серпня 2022 року” (п. 11 Додатку 1 до зазначеного наказу), позивачу на період дії воєнного стану з 01.08.2022 по 31.08.2022 нарахована та виплачена додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць);
у період з 01.09.2022 по 24.09.2022 (проходження військової служби під час воєнного стану): 24 календарні дні * (30000 гривень/31 день) = 24000 гривень (відповідно до наказу командира військової частини (по стройовій частині) від 24.09.2022 № 268 позивачу нарахована та виплачена додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за період з 01.09.2022 по 24.09.2022),
Таким чином, позивач за час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 у період з 02.04.2022 по 24.09.2022 мав право для нарахування та отримання додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, на загальну СУМУ 219 666 гривень 67 копійок (9000 гривень + 66 666,67 гривень + 30000 гривень + 30000 гривень + 30000 гривень + 30000 гривень + 24000 гривень).
Відповідно до довідки від 01.06.2023 вих. № 152/ФС, виданої фінансово-економічною службою військової частини НОМЕР_1 , позивачу була виплачена додаткова винагорода на період дії воєнного стану (без урахування військового збору в розмірі 1,5%) на загальну суму 219 666 гривень 67 копійок.
Враховуючи вищевикладене, відповідно до вимог чинного законодавства військовою частиною НОМЕР_1 виконані усі покладені на неї обов`язки та виплачено позивачу додаткову винагороду, передбачену пунктом 1 Постанови № 168, у повному розмірі за період його проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 з 02.04.2022 по 24.09.2022 (в тому числі за червень 2022 року), а тому в діях командування військової частини НОМЕР_1 відсутня будь-яка протиправна бездіяльність.
Як вбачається з позовних вимог позивача, він просив суд нарахувати та виплатити додаткову винагороду у розмірі 100000,00 грн., суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та зобов`язав нарахувати та виплатити таку допомогу, передбачену пунктом 1 Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», що на думку суду апеляційної інстанції є помилковим, з огляду на конкретизовані позовні вимоги позивача.
Відтак, враховуючи нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, у повному розмірі за період його проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 з 02.04.2022 по 24.09.2022, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Відповідно до положень частини першої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.
Здійснюючі апеляційний розгляд справи в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що обумовлює скасування рішення суду першої інстанції.
Керуючись статтями 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -                                                   
                                                  ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1  - задовольнити.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 січня 2023 року у справі № 200/4780/22 –  скасувати.
Прийняти нову постанову.
У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім  випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 28 серпня 2023 року.

 Судді                                                                                        А.В. Гайдар
                                                                                                              Е.Г. Казначеєв
                                                                                                      І.Д.Компанієць