ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
(додаткова)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" серпня 2023 р.           Справа№ 911/2387/14
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Ходаківської І.П.
суддів:            Демидової А.М. 
          Владимиренко С.В. 

за участю секретаря судового засідання: Зозулі Н.М.
за участю представників:
від позивача:           не з`явився 
від відповідача-1: не з`явився
від відповідача-2: не з`явився
від ДВС: не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс»
про покладення на Васильківський відділ державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) судових витрат на професійну правничу допомогу 
за апеляційною скаргою  Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс»
на ухвалу господарського суду Київської області від 08.12.2022 (повний текст ухвали складено 16.03.2023) (про відмову в задоволенні скарги на дії державного виконавця)
за скаргою  № 31-2/10 від 31.10.2022 Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» на дії державного виконавця Васильківського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні №62638582 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 18.09.2014 
у справі № 911/2387/14 (суддя Кошик А.Ю.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс»
до:  1.   Товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп»;
              2.   Фізичної особи-підприємця Войного Олександра Валентиновича
про стягнення 18 893, 86 грн

В С Т А Н О В И В :

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2023 у справі № 911/2387/14 задоволено апеляційну скаргу ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс»; скасовано ухвалу господарського суду Київської області від 08.12.2022 у справі №911/2387/14; визнано незаконними дії державного виконавця Васильківського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у виконавчому провадженні №62638582 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області у справі № 911/2387/14 від 18.09.2014, котрі виразились у винесені постанови від 27.10.2022 про закінчення виконавчого провадження №62638582 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області у справі №911/2387/14 від 18.09.2014 на підставі пункту 3 частини 1   статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»; скасовано постанову державного виконавця Васильківського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 27.10.2022 про закінчення виконавчого провадження № 62638582 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області у справі №911/2387/14 від 18.09.2014 на підставі пункту 3 частини 1   статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»; стягнуто з Васильківського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» 2 684 грн судового збору за подання апеляційної скарги; доручено господарському суду Київської області видати відповідний наказ. 

ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» до Північного апеляційного господарського суду подано заяву про покладення на Васильківський відділ державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7  200 грн згідно договору №29-10-2022/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 29.10.2022 та у розмірі 13  800 грн згідно договору №17-03-2023/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 17.03.2023. 

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2023 заяву ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» щодо розподілу судових витрат у цій справі призначено до розгляду на 09.08.2023.

З 03.07.2023 по 21.07.2023 судді Ходаківська І.П., Демидова А.М. перебували у відпустках, суддя Владимиренко С.В. з 03.07.2023 по 14.07.2023 перебувала на лікарняному. 

У судове засідання 09.08.2023 представники сторін не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду заяви повідомлені належним чином. Клопотання ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» про розгляд заяви без участі його представника судом задоволено, враховуючи, що явка представників сторін в судове засідання не визнавалась обов`язковою та зважаючи на те, що матеріали справи містять достатній обсяг відомостей, необхідний для розгляду заяви.

Заява щодо розподілу судових витрат підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Частинами першою, третьою статті 1312 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура, засади організації і діяльності якої та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами тощо. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 цього Закону).

Згідно зі статтею 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства тощо.

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

У частині третій статті 123 ГПК України унормовано, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої - другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

При цьому розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).

За змістом положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Разом з тим, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. При цьому, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Так, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Відтак, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята-шоста статті 126 ГПК України).

Водночас,  під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц звернула увагу не те, що: 1) при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін; 2) розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу; 3) саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95), від 26.02.2015 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим..

У рішенні ЄСПЛ від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Відтак, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. При цьому суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони ураховуючи не тільки те, чи були вони фактично понесені, але і оцінювати їх необхідність, обґрунтованість, фактичність та неминучість.

Зазначені висновки узгоджуються із висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі №550/936/18, від 04.06.2019 у справі №9901/350/18 та додатковій постанові у зазначеній справі від 12.09.2019, а також у постановах Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» (заявник) просить покласти на орган ДВС понесені судові витрати у сумі 7  200 грн згідно договору №29-10-2022/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 29.10.2022 (витрати, понесені у суді першої інстанції) та у розмірі 13  800 грн згідно договору №17-03-2023/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 17.03.2023 (витрати, понесені у суді апеляційної інстанції).

На підтвердження понесення витрат на правову допомогу у розмірі 7  200 грн заявником надано копію договору №29-10-2022/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 29.10.2022, укладеного між ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" (за договором - замовник) та адвокатом Грищенком О.М. (за договором - адвокат), копію акта здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг від 15.06.2023, копію акта прийому-передачі документів від 29.10.2022. 

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З матеріалів даної справи не вбачається подання до суду першої інстанції детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. У матеріалах справи також відсутні докази, що підтверджують здійснення адвокатом робіт (надання послуг) (як-то, акт виконаних робіт), які б були подані до суду першої інстанції протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду першої інстанції. У заяві, яка розглядається, заявник не зазначає про подання таких доказів у п`ятиденний строк після ухвалення судового рішення місцевим судом.

Тобто заявник не дотримався обов`язкових етапів практичної реалізації принципу відшкодування судових витрат (зокрема, на професійну правничу допомогу).

Зазначене свідчить про недотримання заявником вимог ГПК України, які надають право стороні на відшкодування судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже враховуючи недотримання заявником вимоги процесуального закону щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, суд апеляційної інстанції відмовляє у задоволенні заяви ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» в частині покладення судових витрат на правову допомогу, понесених у суді першої інстанції, у розмірі 7  200 грн. 

          Щодо розподілу витрат, понесених заявником у суді апеляційної інстанції, суд зазначає таке.

На підтвердження понесення таких витрат ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» надано копію договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) №17-03-2023/1 від 17.03.2023, укладеного між ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» (за договором - замовник) та адвокатом Грищенком О.М. (за договором - адвокат), копію здачі-примаймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 15.06.2023, копію акта прийому-передачі документів від 17.03.2023, копію довідки про взяття на облік платника податків, копію повідомлення про взяття на облік платника єдиного внеску. Також, в матеріалах справи наявна копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю гр. Грищенком О.М., копія посвідчення адвоката Грищенка О.М. та оригінал довіреності ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс», виданої на ім`я Грищенка О.М.

Згідно з пунктом 1.1 договору, виконавець зобов`язується надати замовнику правову допомогу щодо аналізу правовідносин між замовником, Войним Олександром Валентиновичем та Васильківським ВДВС у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Дніпро), котрі виникли у виконавчому провадженні №62638582 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області у справі №911/2387/14 від 18.09.2014, із врахуванням прийнятої ухвали господарського суду Київської області від 08.12.2022 по справі №911/2387/14, повний текст якої складено 16.03.2023, надання консультацій з приводу можливого, обґрунтованого та законодавчо доцільного його апеляційного оскарження ухвали господарського суду Київської області від 08.12.2022 у справі №911/2387/14, повний текст якої складено 16.03.2023, відповідно до норм чинного законодавства України, консультації з питань практичного застосування норм цивільного, господарського та господарського процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень, що стосуються зазначених правовідносин та підстав їх виникнення, підготовки та написання від імені замовника до господарського суду відповідної апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Київської області від 08.12.2022 по справі №911/2387/14, повний текст якої складено 16.03.2023, представництві інтересів замовника у суді під час розгляду судової справи за відповідною апеляційною скаргою, здійснення інших процесуальних заходів направлених на виконання умов та обов`язків виконавця за даним договором.

У пункті 1.2 договору сторони погодили, що правова допомога за цим договором вважається наданою та виконаною з моменту підписання уповноваженими представниками сторін акта здачі-приймання виконаних робіт щодо надання правової допомоги.

Згідно з пунктом 3.1 договору, вартість виконання передбачених цим договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи із того, що вартість однієї години роботи виконавця складає 1 200 грн (включаючи всі витрати (поштові, комісійні, банківські, транспортні, тощо) по підготовці матеріалів у відповідності до пункту 1.1 договору). При цьому сторонами враховано як середній розмір вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт в регіонах України, так і рекомендовані ставки аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, котрі пропонуються Радами адвокатів відповідного регіону. Окремо, сторони дійшли згоди, що вартість послуг та роботи виконавця, зокрема, та не обмежуючись, становить: ознайомлення з матеріалами справи, отриманими у суді відповідної судової інстанції - 1 500 грн судові засідання - 2 000,00 грн/судове засідання у суді апеляційної інстанції, побудова правової позиції, аналіз судової практики, вивчення первинної документації, складання процесуальних документів, надсилання їх та документів до них сторонам та до суду; інші види правової допомоги у межах судового розгляду справи - із розрахунку 1 200 грн/год.; витрати (квитки, добові тощо) - згідно підтверджуючих документів.

Відповідно до пункту 3.8 договору, сторони погодили та визначили розмір гонорару виконавця у випадку прийняття позитивного рішення на користь замовника (задоволення повністю та/або частково вимог замовника, у відповідності до пунктів 1.1, 2.1 договору) не перевищуватиме двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до акта приймання передачі документів від 17.03.2023, замовник передав, а виконавець прийняв для виконання умов даного договору наступні документи: примірник ухвали господарського суду Київської області від 08.12.2022 по справі №911/2387/14, повний текст якої складено 16.03.2023.

Згідно з актом здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 15.06.2023, за період з 17.03.2023 по 07.06.2023, виконавець передав, а замовник прийняв виконані роботи та надані послуги: організація, процесуально-правовий супровід, належне процесуальне проведення робіт/послуг щодо розроблення, підготовки тексту апеляційної скарги та наповнення її правовим змістом, належним обґрунтуванням правомірності доводів/посилань апеляційної скарги ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на ухвалу господарського суду Київської області від 08.12.2022 по справі №911/2387/14, повний текст якої складено 16.03.2023. Підготовка щодо подання до Північного апеляційного господарського суду апеляційної скарги вих. № 18-1/03 від ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на ухвалу господарського суду Київської області від 08.12.2022 по справі №911/2387/14, повний текст якої складено 16.03.2023 (5 годин), із врахуванням наступного:
ознайомлення із змістом ухвали господарського суду Київської області від 08.12.2022 по справі №911/2387/14, повний текст якої складено 16.03.2023;
господарського процесуального законодавства, виконавчого та виконавчо-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень щодо аналізу правовідносин між замовником, Войним О.В. (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та Васильківським ВДВС у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Дніпро), котрі виникли у виконавчому провадженні №62638582 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області у справі №911/2387/14 від 18.09.2014, із врахуванням прийнятої ухвали господарського суду Київської області від 08.12.2022 по справі №911/2387/14, повний текст якої складено 16.03.2023;
здійснення аналізу та дослідження переданих матеріалів (документів), що стосуються спору у справі №911/2387/14, за апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Київської області від 08.12.2022 по справі №911/2387/14, повний текст якої складено 16.03.2023; 
здійснення пошуку, ознайомлення, аналізу та дослідження можливої зміни та/або залишенням без змін судової практики (правової позиції) різними судовими інстанціями в призмі наявності порушень їх приписів та статей чинного законодавства України під час винесення ухвали господарського суду Київської області від 08.12.2022 по справі №911/2387/14, повний текст якої складено 16.03.2023;
із врахуванням приписів та норм ГПК України, зокрема, ст. 259 ГПК України, організація, технічне підготування (ксерокопіювання) та проведення роботи /послуг щодо направлення на адреси всіх учасників спору у справі № 911/2387/14 безпосередньо апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Київської області від 08.12.2022 по справі №911/2387/14, повний текст якої складено 16.03.2023, та доданих до неї документів;
додаткова оплата (гонорар) на підставі пункту 3.8. договору №17-03-2023/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 17.03.2023 у зв`язку із прийняттям позитивного для замовника судового рішення у справі №911/2387/14 за апеляційною скаргою №18-1/03 від 18.03.2023 ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на ухвалу господарського суду Київської області від 08.12.2022 по справі №911/2387/14, повний текст якої складено 16.03.2023 - 7 800 грн.

В пункті 2 акта здачі-приймання виконаних робіт зазначено, що вартість послуг склала 13  800 грн. На підставі пункту 3.1, 3.8 договору №17-03-2023/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 17.03.2023, сторони погодили, що вартість однієї години правової допомоги/роботи складає 1  200 грн, додаткова оплата («гонорар успіху») становить - 7 800 грн (пп. 2.1 п. 2 договору).

Отже, загальна вартість юридичних послуг за актом склала 13  800 грн (6  000 грн + 7  800 грн).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої фактичності та неминучості), а також, критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Отже, для включення всієї суми витрат на правову допомогу у відшкодування за рахунок відповідача,  відповідно до положень статей 126,  129 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Як вже було зазначено вище з посиланням на відповідні висновки суду касаційної інстанції, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.

Враховуючи рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду заявником заяв та матеріалів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої фактичності та неминучості) та розумності їх розміру, суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на правову допомогу ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" не відповідає принципам розумності в цих правовідносинах, не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спірних правовідносин.

Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17 та від 21.10.2021 у справі №420/4820/19).

Водночас, стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

З огляду на викладене вище,  суд вважає що покладення на Васильківський відділ державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13 800 грн є надмірним.

З наявної у Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" неодноразово брало участь у справах, в яких оскаржувало дії/бездіяльність органів виконавчої служби. Також з наявної у зазначеному Реєстрі інформації вбачається, що у розгляді зазначених справ брав участь адвокат Грищенко  О.М. (див. ухвали господарського суду Кіровоградської області від 04.01.2021 у справі №912/2171/18, Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 у справі №  911/1512/13 та інші).

Тобто наявна у відкритому доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень інформація підтверджує, що ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" неодноразово зверталося зі скаргами на дії державних та приватних виконавців у різних справах, та нормативно-правове обґрунтування скарг не змінювалось, як і не змінювався й представник товариства адвокат Грищенко О.М.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 24.01.2022 у справі №911/2737/17, практика стягнення ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" з відділів ДВС витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з задоволенням скарг на бездіяльність державних виконавців є системною. У переважній більшості справ, у яких ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" зверталось до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державних виконавців, його наступними діями було стягнення з відділів ДВС витрат на правничу допомогу. При цьому, в окремих справах витрати на професійну правничу допомогу з відділів ДВС стягувались по декілька разів, а суми, які підлягали до стягнення у декілька разів перевищують розмір боргу, щодо стягнення якого ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" зверталось до суду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції у цій справі враховується те, що позиція скаржника не змінювалась, аргументи ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс", викладені у скарзі на дії органу ДВС та в апеляційній скарзі в межах цієї справи є  аналогічними. При цьому, заявником застосовано посилання на однакову судову практику. Документи, що подавались ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" у межах цієї справи, містили загальні обґрунтування. Значна кількість подібних справ за участю ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" щодо стягнення з відділів ДВС витрат на професійну правничу допомогу за результатами розгляду скарг на дії чи бездіяльність відділів свідчить про те,  що правова позиція скаржника є сформованою та незмінною по суті, а коригується лише відповідно до фактичних обставин справи.

Суд вважає, що надання таких послуг як ознайомлення із змістом ухвали господарського суду Київської області від 08.12.2022 по справі №911/2387/14, повний текст якої складено 16.03.2023, здійснення аналізу та дослідження переданих матеріалів (документів), що стосуються спору у справі №911/2387/14, здійснення пошуку та аналізу судової практики хоч і виділені адвокатом як окремі послуги, однак фактично охоплюються послугою процесуально-правового супроводу та підготовки тексту апеляційної скарги, яка є дійсною, підтвердженою наявними в матеріалах справи належними доказами та необхідною послугою у цій справі. 

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 400 грн є підтвердженими, відповідають критеріям співмірності, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору. 

Щодо заявленого ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" до стягнення з органу ДВС «гонорару успіху» у сумі 7 800 грн, у зв`язку із прийняттям позитивного для замовника судового рішення у цій справі, слід зазначити таке.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Сторони (замовник і адвокат) передбачили таку оплату в договорі №17-03-2023/1 від 17.03.2023 у пункті 3.8., відповідно до якого сторони погодили та визначили розмір гонорару виконавця у випадку прийняття позитивного рішення на користь замовника (задоволення повністю та/або частково вимог замовника, у відповідності до пунктів 1.1, 2.1 договору) не перевищуватиме двох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік"  прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року встановлено у розмірі 2 684,00 грн. Таким чином, враховуючи домовленість сторін, розмір гонорару не повинен перевищувати 5  368 грн (2  684 грн х 2).

В той же час, в акті здачі-приймання виконаних робіт зафіксовано, що додаткова оплата (гонорар) на підставі пункту 3.8. договору №17-03-2023/1 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 17.03.2023, у зв`язку із прийняттям позитивного для замовника судового рішення у справі №911/2387/14 за апеляційною скаргою №18-1/03 від 18.03.2023 ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на ухвалу господарського суду Київської області від 08.12.2022 по справі №911/2387/14, повний текст якої складено 16.03.2023, складає 7 800 грн.

Таким чином, відображена в акті здачі-приймання виконаних робіт сума додаткової оплати (гонорару) у розмірі 7  800 грн не відповідає умовам п. 3.8 договору, оскільки перевищує два розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

          Разом з тим, враховуючи, що "гонорар успіху" узгоджений в умовах договору між сторонами до прийняття судового рішення по суті спору, апеляційна скарга ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" у цій справі була задоволена у повному обсязі (тобто адвокатом отримано позитивний процесуальний результат на користь клієнта), суд вважає за можливе покласти на орган ДВС відшкодування "гонорару успіху", який сплачує заявник на користь адвоката в межах їх домовленості за умовами договору. Водночас зменшення узгодженого сторонами гонорару (у пункті 3.8 договору) може призвести до втручання суду у договірні відносини між сторонами зазначеного договору. Такі висновки узгоджуються із правовою позицією, викладеною у додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №922/1163/18 та у постанові від 07.02.2023 у справі №    925/790/17(925/580/20).

Отже зважаючи на положення статей 86, 123, 124, 126, 129 ГПК України, дослідивши докази, надані заявником на підтвердження понесених судових витрат, приймаючи до уваги принципи пропорційності, реальності та розумності судових витрат, практику ЄСПЛ та Верховного Суду, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" та відшкодування заявнику за рахунок Васильківського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) витрат на правничу допомогу в загальній сумі 7  768 грн (5  368 грн + 2  400 грн).

У даній справі від Васильківського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до суду не надходило. Однак незалежно від заявлення заінтересованою особою такого клопотання, суд має право під час вирішення питання про розподіл судових витрат з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Саме по собі посилання заявника на судову практику Верховного Суду зазначених висновків не спростовують, а з огляду на дискреційні повноваження, надані суду положеннями частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою  статті 129 ГПК, встановлення обставин надання правової допомоги та визначення розміру судових витрат здійснюється судом у кожному випадку окремо.

Оскільки під час прийняття постанови від 07.06.2023 судом не було вирішено питання про судові витрати на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у цій справі    шляхом прийняття додаткової постанови згідно приписів статті 244 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 123, 124, 126, 129, 234, 235, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» про покладення на Васильківський відділ державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково. 

Стягнути з Васильківського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (52600, Дніпропетровська обл., Синельниківський р-н, селище міського типу Васильківка, вул.Спортивна, будинок 16, код ЄДРПОУ 34974066) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (03187, місто Київ, проспект Академіка Глушкова, будинок 40, офіс 315; код ЄДРПОУ 38039872) 7 768 (сім тисяч сімсот шістдесят вісім) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.       

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Доручити господарському суду Київської області видати відповідний наказ. 

Матеріали справи повернути до місцевого господарського суду. 

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст додаткової постанови складено - 14.08.2023.

Головуючий суддя                                                            І.П. Ходаківська 

Судді                                                                                А.М. Демидова

                                                                                С.В. Владимиренко