КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

справа №756/6959/22                                                                                     Головуючий у І інстанції - Діденко Є.В.
апеляційне провадження №22-ц/824/5297/2023                                         Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 
 
11 вересня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
судді-доповідача Приходька К.П., 
суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,
 
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення коштів, - 
 
установив:
 
29 серпня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Оболонського районного суду                        м. Києва з вищевказаним позовом, в якому посилаючись на те, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором та не повернув їй сплачені за цим договором грошові кошти, просила стягнути з останнього грошові кошти в сумі 38900 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 20 січня 2022 року між нею та відповідачем  укладений Договір №51Р/01/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Комфорт», згідно якого медичний заклад взяв на себе зобов`язання надати кваліфіковану медичну допомогу у веденні пологів пацієнта, а пацієнт зобов`язався прийняти медичну допомогу та забезпечити її оплату у строк та спосіб визначені договором. Вартість послуг за цим договором склала 38900 грн, які позивачка сплатила у повному обсязі.
Вказувала також, що 24 лютого 2022 року в Україні розпочалися бойові дії, зокрема у                         м. Києві, у зв`язку з цим Указом Президента України з 24 лютого 2022 року на всій території України запроваджено воєнний стан. У зв`язку з введенням воєнного стану на всій території України відповідач не надав їй обумовлених договором послуг та не повернув отриманих коштів.
Посилаючись на вищевказані обставини та на те, що відповідач не повернув їй грошові кошти на виконанням умов договору, медичні послуги не надав, просила стягнути з останнього сплачені нею грошові кошти за договором в сумі 38900 грн.
Відповідач позов не визнав з тих підстав, що 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан, який триває і досі. 
Введення воєнного стану, внаслідок збройної агресії російської федерації проти України, унеможливило виконання ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» зобов`язання перед позивачем за Договором, оскільки будівля пологового будинку, в якій за умовами договору визначено надання послуг, та яка розташована на території активних бойових дій ( Пуща -водиця), зазнала обстрілів та значних пошкоджень в результаті ведення бойових дій. 
З березня 2022 року медичний заклад вимушено призупинило роботу у Пуща-Водиці та не приймало пацієнтів до 01 вересня 2022 року включно.
Додав, що за таких обставин пологовий будинок вимушено з березня 2022 року призупинив свою роботу, що є форс-мажорною обставиною, що в свою чергу підтверджується листом Торгово-промислової палати України.
Крім того, що із суми 38900 грн сплачена позивачкою сума в розмірі 700 грн була оплачена на рахунок ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія», згідно Договору добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби №7619/999/318/210003579 від 20 січня 2022 року.
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 38200 грн.
Вирішено питання про судові витрати.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилався на те, що рішення ухвалено судом з порушенням норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права, без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив обставини, на які посилався у відзиві на позовну заяву, та норми матеріального права, які регулюють дані правовідносини. 
Просив скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог повністю.
Відзив на апеляційну скаргу у встановлений апеляційним судом строк не надходив.
Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскільки ціна позову у даній справі менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і справа не відноситься до тих справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів розглядає справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 20 січня 2022 року між              ОСОБА_1 та ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» укладено Договір №51Р/01/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність), пакет «Комфорт»; Додаток №1 до Договору №51Р/01/2002 від 20 січня 2022 року (надання акушерської допомоги); Додаток №2 до Договору №51Р/01/2002 від 20 січня 2022 року (надання медичної допомоги по обслуговуванню новонароджених дітей); Додаток №3 до Договору №51Р/01/2002 від 20 січня 2022 року (надання медичної допомоги новонародженим, що потребують інтенсивної терапії); Додаток №4 до Договору №51Р/01/2002 від 20 січня 2022 року (перелік послуг, що входять до вартості пакету); Додаток №5 до Договору №51Р/01/2002 від 20 січня 2022 року (положення про відвідування та перебування пацієнтів у пологовому будинку «Лелека»).
За умовами вказаного Договору, медичний заклад взяв на себе зобов`язання надати пацієнту медичну допомогу, що полягає у веденні пологів пацієнта, на основі діючих нормативних документів Міністерства охорони здоров`я України, обов`язкових протоколів і стандартів медичної допомоги та стандартів і протоколів, прийнятих у медичному закладі, в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором та Додатками до нього, а пацієнт зобов`язався прийняти медичну допомогу за даним договором та забезпечити її оплату у строк та спосіб, визначені даним договором.
Згідно п. 8.1 Договору визначено, що вартість послуг, наданих за цим договором, становить 38900 грн.
В пункті 8.8. Договору закріплено, що факт надання медичним закладом (медичної допомоги/медичних послуг) та факт отримання їх пацієнтом підтверджується відповідною медичною документацією та оформлюється актом приймання-передачі медичних послуг.
Пунктами 9.1, 9.3, 9.4. Договору передбачена відповідальність згідно чинного законодавства та умов цього договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором. 
Сторони не несуть відповідальності за невиконання або неналежне виконання цього договору у разі виникнення особливих обставин з об`єктивних причин (форс-мажорні обставини), які сторони не могли передбачити і що перешкоджають сторонам виконати свої обов`язки. До таких обставин віднесено, зокрема, війну та воєнні дії.
Відповідно до п. 9.5 договору, сторона яка не може виконувати свої договірні відносини внаслідок обставин, зазначених у п. 9.4 договору повинна проінформувати про це іншу сторону, а також належним чином цей факт підтвердити.
Пунктом 10.1 Договору передбачено, що дія договору може бути достроково припинена, зокрема, з ініціативи пацієнта, за умови письмового повідомлення медичного закладу шляхом написання заяви на ім`я головного лікаря медичного закладу із зазначенням причин розірвання договору. 
В такому випадку договір вважається розірваним через 5 робочих днів з моменту отримання відповідного повідомлення пацієнта. 
В такому випадку пацієнту на його вимогу повертається сплачена за договором сума, за відрахуванням вартості фактично наданої медичної допомоги пацієнту.
Також в пункті 10.1. Договору зазначено, що дія цього Договору припиняється у разі, якщо неможливість виконати Договір медичним закладом виникла з вини пацієнта (пацієнт провів пологи в іншому лікувальному закладі або місці). 
В такому випадку пацієнту, на його вимогу, повертається сплачена сума, за відрахуванням вартості фактично наданої медичним закладом медичної допомоги.
Додатком №4 до Договору сторонами обумовлено перелік послуг, що входять до вартості пакету «Комфорт».
Відповідно до рахунку-фактури №70441 від 20 січня 2022 року, сума для оплати родопомочі через природні родові шляхи при одноплодовій вагітності, палата «Комфорт» (1) (програма 1) становить 34640 грн. -50%, що з ПДВ становить 17320 грн.; сума для оплати родопомочі через природні родові шляхи при одноплодовій вагітності, палата «Комфорт» (2)                 (програма 1) становить 34640 грн. -50%, що з ПДВ становить 17320 грн.; сума для оплати родопомочі через природні родові шляхи при одноплодовій вагітності, палата «Комфорт» (програма 1) становить 7120 грн. -50%, що з ПДВ становить 3560 грн.; страховий платіж «Безпечні пологи стандартна» програма 1 складає 700 грн; загальна сума до сплати 77100 грн., знижка 38200 грн., всього на суму 38900 грн.
З матеріалів справи убачається, що позивач сплатив згідно рахунку-фактури №70441 від 20 січня 2022 року загальну суму 38900 грн., з цієї суми розмір страхового платежу «Безпечні пологи розширена» складає 700 грн.
В подальшому, на сайті відповідача розміщено оголошення про припинення роботи через війну.
Позивачка провела пологи в іншому медичному закладі.
У липні 2022 року ОСОБА_1 зверталася до ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» із заявою про повернення сплачених коштів, а листом від 17 серпня 2022 року відповідач повідомив, що працює над вирішенням цього питання.
Матеріали справи не містять доказів отримання ОСОБА_1 від ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» грошових коштів в сумі 38900 грн.
Також в матеріалах справи відсутні докази надання ОСОБА_1 медичних послуг ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» за Договором №51Р/01/2022 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Комфорт» від 20 січня 2022 року, як і відсутні докази того, що ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» повідомляв ОСОБА_1 про те, що у зв`язку з введенням військового стану припиняє надання медичних послуг за договором від 20 січня 2022 року.
Суд першої інстанції, встановивши вищенаведені обставини справи, застосувавши норми матеріального права, які регулюють дані правовідносини, а саме положення               ст. 509, 526, 598 ЦК України, та врахувавши, що кошти в розмірі 700 грн були сплачені на користь ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на підставі договору добровільного страхування здоров`я, дійшов правильного висновку щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 38200 грн.
Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, відповідач посилався на зміст пунктів 9.3. та 9.4. Договору від 20 січня 2022 року, за якими сторони не несуть відповідальності за не виконання або неналежне виконання умов цього Договору у разі виникнення форс-мажорних обставин, які сторони не могли передбачити і що перешкоджають сторонам виконати обов`язки за цим Договором; до форс-мажорних обставин сторони, окрім іншого, відносять війну і воєнні дії. 
Також посилався на те, що введення воєнного стану в Україні з 24 лютого 2022 року і його дія до цього часу, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, стало обставиною непереборної сили для ТОВ «Пологовий будинок «Лелека», що підтверджується листом Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28 лютого 2022 року, що в свою чергу унеможливило виконання відповідачем своїх обов`язків, оскільки будівля пологового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , яка знаходилася на межі бойових дій у Пущі-Водиці та зазнала обстрілів, була пошкоджена внаслідок активних бойових дій.
У зв`язку з цим пологовий будинок 06 березня 2022 року призупинив свою роботу та не приймав пацієнтів до 01 вересня 2022 року.
Колегія суддів вважає, що такі доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновку суду про наявність передбачених законом та договором підстав для повернення відповідачем грошових коштів, з огляду на таке.
Підставою для покладення на особу відповідальності за порушення зобов`язання є наявність її вини у формі умислу або необережності (ст.614 ЦК України).
Водночас, ст. 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Такі ж положення містить ч. 6 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», який поширює свою дію на спірні правовідносини.
У п. 1 ч. 1 ст. 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. 
Тобто, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, і ця подія завдала збитків.
Згідно ст. 141 ЗУ «Про торгово-промислові палати в Україні», форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, в тому числі: введення карантину, встановленого КМ України, нетривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади.
Встановлено, що наявність обставин непереборної сили, зокрема воєнних дій за фактом агресії російської федерації підтверджена листом Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28 лютого 2022 року, який надав відповідач до суду першої інстанції.
Окрім того, факт агресії російської федерації проти України є загальновідомим і не потребує доведення.
Проте, відповідно до приписів ст. 617 ЦК України, наявність форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) не звільняє відповідача від виконання обумовленого договором зобов`язання щодо повернення грошових коштів внаслідок не надання медичних послуг за договором, а лише може бути підставою для його звільнення від передбаченої законом чи договором відповідальності за його невиконання, зокрема сплати неустойки, відшкодування збитків, моральної шкоди тощо, що і було вірно враховано судом першої інстанції при ухваленні рішення про часткове задоволення вимог позивачки.
З наведеного слідує, що за приписами статті 617 ЦК України, особа звільняється від відповідальності за порушення зобов`язань, якщо воно стало саме наслідком форс-мажору.
Однак, сам по собі воєнний стан не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким в Україні будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. 
Війна, як обставина непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання (правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 10 березня 2023 року в справі №922/1093/22).
У постанові Верховного Суду від 14 червня 2022 року (справа №922/2394/21) також зазначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.
Відповідач, вказуючи на те, що з березня 2022 року робота пологового будинку була вимушено припинена через російську агресію та введення воєнного стану на території України, надання пологовим будинком медичної допомоги пораненим військовослужбовцям, територіальній обороні, мирним жителям, породіллі, обстріли будівлі пологового будинку, не мотивує та не обґрунтовує, як саме вказані обставини вплинули на виконання обов`язку саме з повернення позивачу коштів за договором.
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог та обґрунтовано стягнув з відповідача грошові кошти.
Доводи апеляційної скарги не спростовують такого висновку суду першої інстанції та за своїм змістом є доводами відзиву на позовну заяву, яким в оскаржуваному рішенні надано належну правову оцінку.
За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір повно та всебічно  дослідив  і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, у зв`язку з чим дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування рішення суду.
Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності є малозначними справами.
Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона відноситься до малозначних справ.
За приписами п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.
На підставі викладеного та керуючись ст. 268, 374, 375, 383, 384, 389 ЦПК України, суд, -
 
постановив:
 
          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелекаа»  залишити без задоволення. 
Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 12 грудня 2022 року залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Суддя-доповідач                                                      К.П. Приходько

Судді                                                                         Т.О. Писана

С.О. Журба