ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 р.	Справа № 641/9202/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,
Суддів: Калиновського В.А. ,  Кононенко З.О. ,
за участю секретаря судового засідання Пукшин Л.Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.04.2023 року, головуючий суддя І інстанції: Курганникова О.А., м. Харків, повний текст складено 19.04.23 року у справі № 641/9202/21
за позовом        ОСОБА_1  
до       інспектора батальйону № 1 роти № 6 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Станіславського Д.Б. ,       Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції               
про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся з позовом до інспектора батальйону № 1 роти № 6 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Станіславського Д.Б., Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив суд скасувати постанову серія ЕАО №4670992 від 22.08.2021 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором батальйону № 1 роти № 6 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Станіславським Д.Б. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП.
Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.04.2023 року у справі № 641/9202/21 позов задоволено.
Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАО № 4670992 від 22.08.2021 року за ч. 4 ст. 122 КУпАП. Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрито.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у розмірі 454,00 відповідно до квитанції № 0.0.2368504864.1 від 07.12.2021 року.
Відповідач, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.04.2023 року у справі № 641/9202/21 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що судом першої інстанції не досліджено матеріали справи, а саме відзив представника ДПП Іващенка О.О., який був поданий до суду 10.01.2022 р., а тому не в повній мірі з`ясовано обставини, що мали значення для справи, як наслідок, необґрунтовано прийнято рішення про скасування постанови серії ЕАО № 4670992 від 22.08.2021 року. 
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи, зокрема, зі змісту спірної постанови встановлено, що 22.08.2021 року о 09 годині 39 хвилин, в с. Травневе, Харківського району, Харківської області по трасі МОЗ, 440 км 800 м позивач, керуючи транспортним засобом KIA CEED державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 104 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті с. Травневе на 54 км/год., чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху України, а саме перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більше як на 50 км/год., за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП та до нього застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. Швидкість руху вимірювалась приладом Trucam ТС000464.
Позивач не погодився з постановою про накладення адміністративного стягнення серії ЕАО № 4670992 від 22.08.2021 року, звернувся з позовом до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, а тому постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.
У відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Положеннями статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 14 Закону України “Про дорожній рух” учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України “Про дорожній рух” від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями, далі ПДР).
Пунктом 1.9. розд. 1 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
З матеріалів справи встановлено, що постановою інспектора батальйону № 1 роти № 6 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Станіславського Д.Б. від 22.08.2021 року серії ЕАО №4670992 позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП з накладенням штрафу у розмірі 1700 грн.
У постанові зазначено, що 22.08.2021 року о 09 годині 39 хвилин, в с. Травневе, Харківського району, Харківської області по трасі МОЗ, 440 км 800 м позивач, керуючи транспортним засобом KIA CEED державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 104 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті с. Травневе на 54 км/год., чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху України, а саме перевищення водіями транспортних засобів встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 50 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом Trucam ТС000464.
Підпунктами “б” п. 12.9 розд. 12 ПДР визначено, що водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.
Відповідно до п. 12.4 розд. 12 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Частиною 4 статті 122 КУпАП визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину - тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).
Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, а по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).
Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
У відповідності до ст. 31 Закону України “Про Національну поліцію” поліція може застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Як зазначено в оскаржуваній постанові, порушення визначеного п. 12.4 ПДР обмеження швидкості руху, встановлено відповідачем за допомогою відповідного технічного засобу TruCam ТС000464 (а.с. 11-12).
На підтвердження вчинення позивачем порушення п.12.4 ПДР відповідачем 10.01.2022 року надано до матеріалів справи відзив на позов разом з відеозаписом та фотографію, зроблені за допомогою приладу лазерного вимірювача швидкості TruCam серійний номер ТС000464 (а.с. 54-82).
Так, на вказаних відеозаписі та фотографії, зроблених за допомогою приладу TruCam LTІ 20/20 серійний номер ТС000464, зафіксовано рух транспортного засобу KIA CEED державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі швидкістю 104 км/год, при встановленому ліміті швидкості 50 км/год, та зазначено дату і час фіксації 22.08.2021 о 09:30 год.
Вищевикладене спростовує доводи суду першої інстанції про відсутність доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.
Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У розумінні статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.
Крім того, згідно з частиною другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
У відповідності до ст. 90 КУпАП суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судова колегія звертає увагу на те, що в оскаржуваній постанові зазначено інформацію про технічний засіб, яким було зафіксовано, порушення визначене п. 12.4 ПДР, а саме міститься посилання на прилад TruCAM LTІ 20/20 серійний номер TC 000464. В якості доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем було надано відеозапис з приладу TruCAM LTІ 20/20 серійний номер TC 000464, файли на якому підписані кваліфікованим електронним підписом, а тому цей відеозапис є належними та допустимим доказом у справі.
Крім того, колегія суддів встановила, що відповідно до географічної прив`язки автодорога М-03 «Київ-Харків-Довжанський» проходить через населений пункт Травневе в Харківській області, а саме з 448 км + 090 м по 448 км + 983 м., про що свідчить лист Служби автомобільних доріг у Харківській області від 25.05.2021 р. № 1364/06, який наданий відповідачем разом з відзивом на позов (а.с. 74-76). Таким чином, колегія суддів вважає, що позивач 22.08.2021 р., керуючи автомобілем KIA CEED державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі М-03 «Київ-Харків-Довжанський» зі сторони міста Києва в бік міста Харкова, повинен був виконувати вимоги дорожнього знаку 5.45 «Початок населеного пункту» (Травневе), який розташований за адресною прив`язкою з 448 км + 090 м. 
Стосовно правових підстав застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Згідно матеріалів справи лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року №UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки “Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam”, який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12 (а.с. 68).
За змістом свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки TruCAM TC 000464 (а.с. 69) максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах приладу становить ±2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год.
Отже, покази приладу TruCam LTI 20/20 оцінюються інспектором як доказ в розумінні        ст. 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Таким чином, колегія суддів вважає, що надані відповідачем документальні підтвердження вчиненого правопорушення є належними доказами факту перевищення вищевказаним автомобілем KIA CEED державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , встановленого обмеження швидкості.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та наявності підстав для скасування рішення першої інстанції з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято за неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, що призвело до ухвалення неправильного рішення, а тому підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції  задовольнити.
Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.04.2023 року по справі № 641/9202/21  скасувати.
Прийняти постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 1 роти № 6 Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції Станіславського Д.Б., Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 		О.М. Мінаєва	
Судді	   	В.А. Калиновський    З.О. Кононенко